— 180 — 
Imidlertid oprullet oberst Hans Bassø i »Moss Til¬ 
skuer nr. 2 for 6te januar 1910 endel interessante »opteg- 
nelser om Raade prestegjæld« som kaster et nyt lys over 
flere hithørende forhold. Hr. Bassø fortæller: 
Helt siden landet fra først av fik sin kirkelige inddeling, 
vel omkring aar 1100, har Raade prestegjæld hat de samme 
grænser som nu. Netop de samme gaarder, som nu sogner 
til Raade kirke, har altid sognet til den, hverken flere eller 
færre. 
I verdslig henseende har Raade derimot i gammel tid 
hat ganske andre grænser end nu. Til Raade skibrede og 
senere til Raade tinglag hørte Svindal, som var anneks til 
Vaaler, samt gaardene Mølvik i Rygge, derimot ikke Onsø- 
fjerdingen, som hørte til Onsø tinglag. Paa tinget i 1651 
paa Lundeby, møtte saaledes tre lagrettesmænd fra Raade 
samt Hans Flesjø og Thord Østenrød fra Svindal og Nils 
Mølvik. Svindal blev skilt fra Raade tinglag vel omkring 
aar 1700, og Mølvik i 1838, men Onsøfjerdingen blev ikke 
før i 1842 overført fra Onsø til Raade tinglag og fra Tune 
til Moss sorenskriveri. 
Dette forhold med Onsøfjerdingen hadde sin grund i, 
at landet i oldtiden laa meget lavere end nu, saa at Onsø 
dengang var en ø. 
En stor arm av Glommen gik ved Soli ind i Skinnerflo, 
som hadde to utløp, nemlig et gjennem Kjølbergelven likesom 
nu, og et gjennem en elv, som gik op mellem Strømnes og 
Strømshaug og derpaa ut i Krogstadfjorden ved Tom. Søn- 
denfor Skinnerflo ligger nu den store gaard Reklingsholm 
paa Rolfsøen, men tilhører dog Raade. Denne gaard het 
indtil 1668 Skinnerø. Da kjøpte major Rocheling den av 
Kronen og gav den navnet Reklingsholm, hvilket navn burde 
ombyttes med det gamle navn Skinnerø. Gaarden har aaben- 
bart i gammel tid været en ø, omflytt av havet, men dette 
maa dengang ha staat mindst 5 meter høiere end nu. Naar 
dette fandt sted, eller naar landet steg saa meget, at Skinnerø 
og Onsø blev landfaste hver paa sin kant, vites ikke, men 
en ting er sikkert, nemlig at dengang Skinnerø, Onsø, Strøm¬ 
nes og Strømshaug fik navn, da var våndet der, og nu er det 
