— 203 — 
lig for at frede enkelte karakteristiske landskapstvper i sin 
naturlige tilstand, og i Europa hadde enkelte stortseende 
mænd, i Norden bl. a. A. E. N o r d e n s k i 6 1 d, slaat til 
lyd for lignende tanker, men det var dog først omkring sidste 
aarhundredskifte at det lykkedes den tyske prof. dr. 
H. Conwentz at samle disse spredte tiltak til en maal- 
bevidst og planmæssig fælles bevægelse, som snart fik inter- 
nationale dimensioner. 
Hugo Wilhelm Conwentz var født i Danzig 
20de januar 1855, tok doktorgraden i Breslau 1876 og var 
derefter 3 aar assistent ved den botaniske have i denne by. 
I 1880 blev han direktør for det vestpreussiske provincial- 
museum i Danzig og virket i denne stilling, fra 1890 med titel 
av professor, til 1906. 
Sit videnskabelige arbeide koncentrerte han i denne tid 
især paa studiet av tertiærtidens plantevekst. I de løse jord¬ 
lag ved den tyske Østersjøkyst findes som bekjendt store 
mængder av rav, og dette rav er i virkeligheten harpiks- 
klumper dannet av tertiære bartrær. I ravet findes hermetisk 
indesluttet talrike vel vedlikeholdte rester av tertiærtidens 
planter, som i slepne præparater kan studeres i sine fineste 
detaljer. Allerede prof. dr. A. Menge i Danzig (d. 1880) 
hadde her samlet et stort materiale av ravfossiler, og de i 
ravet opbevarte rester av bartrær blev i 1883 av Conwentz’ 
tidligere lærer i Breslau prof. dr. H. R. Goeppert beskre¬ 
vet i et stort arbeide (H. R. Goeppert und A. Menge: 
Die Flora des Bernsteins, Bd. I). Aaret efter avgik imid¬ 
lertid Goeppert ved døden, og det blev da Conwentz’ opgave 
at fortsætte og fuldføre dette verk. Med stor kraft fortsatte 
han materialindsamlingen, og allerede i 1886 kunde han frem- 
lægge verkets andet bind, »Die Angiospermen des Bern- 
steins«, som behander de dækfrøede blomsterplanter. Imid¬ 
lertid var et rikt nyt materiale indkommet til belysning ogsaa 
av selve de ravdannende bartrær, og i 1890 utgav Conwentz 
om disse sin store »Monographie der Baltischen Bernstein- 
båume«. 
Disse arbeider er av grundlæggende betydning for vor 
kundskap om plantelivet i Mellemeuropa i tertiærtiden, den- 
gang der her endnu raadet et subtropisk klima og altidgrønne 
