— 245 — 
maaske er mindre skikket dertil. Det dreier sig jo her ikke 
om faste men om flytende, flygtige, letbevægelige fænomener 
i solens og jordens atmosfære; bevægelser som nødvendigvis 
litet egner sig til at tvinges ind i millimeterpapirets korrekte 
ramme. En vis elasticitet ogsaa i undersøkelsen maa derfor 
her likefrem forlanges. Det er denne jeg har søkt at opnaa 
1) ved den av mig anvendte sukcessive addition, 2) ved at 
benytte gjennemsigtige, bevægelige kurver, 3) ved »positions- 
forandringer« og 4) ved at forskyve den bevægelige kurve 
en smule til høire eller til venstre. 
Fordelen ved sukcessiv addition belyses bl. a. bedst ved 
kurven fra Paris, hvor hverken den 1- eller den traditionelle 
3-maanedlige men derimot den 2-maanedlige sammenstilling 
gir gode resultater. Ved kurvernes positionsændringer eller 
forskytning forandres jo intet ved deres konfiguration, men 
de forskjellige fluktuationers epoker kan derved bringes i en 
saadan stilling, at sammenhængen kan træ tydeligere frem. 
Vi har, m. h. t. hvad man kan finde eller ikke finde ved 
forutsætninger, undersøkelser og metoder som disse, en meget 
talende parallel i spørsmaalet om sygdommenes avhængig- 
het av veirliget. Intet fornuftig menneske tviler vel paa, at 
veiret har indflydelse paa helbred eller sygdom. Og dog har 
»videnskapen« helt fra midten av forrige aarhundrede indtil 
nu drevet det til at benegte det og til ved aarlige kurver at 
demonstrere, at der saagodtsom ingen forbindelse gives. Det 
skulde være meget interessant at paapeke, hvilken uberegnelig 
skade dette videnskapens standpunkt har medført for vore 
begreper, baade i biologisk, medicinsk og social henseende; 
men denslags betragtninger er ikke velseet i pressen. Ti saa- 
længe som man ved aarlige officielle kurver over veir og 
sygdom vedblir med at gaa ut fra, at veiret kun virker momen¬ 
tant — altsaa omtrent som lynet eller giftige gasarter — er 
der selvsagt ingen sammenhæng at øine. Rigtigere forutsæt¬ 
ninger og metoder godtgjør imidlertid, at veiret i virkeligheten 
har en dominerende indflydelse, ogsaa paa sygdomme. 
Vender vi tilbake til solflekkerne, saa er det sandsynlig, 
at ikke alle 11-aarige solflekperioder egner sig like godt til 
at sammenlignes med temperaturen. Dette har dog rimelig¬ 
vis mindre at betyde, hvis sammenhængen til andre tider, 
