— 250 — 
Denne forbindelse vil imidlertid nødvendigvis være løsere 
og mindre utpræget end ved epokedannelsen, naar, som det 
synes, de maanedlige temperaturfluktuationer kan dannes 
snart forut for og snart rimeligvis enten samtidig eller bak- 
efter solflekkernes. Forbindelsen mellem ukentlige og daglige 
sol- og temperaturperioder vil altid være mer eller mindre 
vanskelig at erkjende ogsaa av den grund, at de forskjellige 
lokaliteter reagerer paa forskjellig, enten positiv eller negativ 
maate og til noget forskjellig tid paa de kosmiske indflydelser. 
De geofysiske forhold og lovene for atmosfærens bevægelser 
og likevegtsforhold vil i de korte tidsrum spille hovedrollen 
1907 Od. 
Jfov. 
3ec 
LTV /rvTX 
1 Jan 
,1908 
mtafhJWwLJ' (A f 
Jeår. 
ftSlvm/VyiwvX 
vUd/ug 
■A /m -- - 
l l 
i/ '1'Trwi' 
i Jan 1909 
fCC! m 
^fjrPi 
1909 
1 D m. 
I.TJan 
TTipW 
1910 
mVfr 
■xjiiii 
1910 
1 Jan.1911 
f 
»TFWr 
1911 
/. Dai 
tr\ . JTX. ^ 
Vlfl 
J9iz 
’T*'v fWtøy 
v^/v^ r wY»v<>/Vrl 
T 'Hr 
1 ^ 
n «v 
Fig. 7. 
og til stadighet gripe forstyrrende ind. Men rytmen og fæl- 
lesskapet i karaktertræk mellem de solare og terrestriske 
fænomener bør og kan dog — ialfald til sine tider — la sig 
eftervise. 
Saaledes er der forlængst paavist perioder i det ukentlige 
og daglige veir, som falder temmelig nær sammen med solens 
halve og hele rotationstid. Perioder paa omkring 12 (12.4— 
12.6) og 13 dage eller paa 25.2—27.5 dage er beskrevet f. eks. 
allerede av Nervander, Hornstein, C. Braun, 
Buys de Bal lot o. m. fl. Iagttagelserne gjælder saa- 
vel magnetisme som nordlys, lyn, torden, cykloner, or¬ 
kaner, nedbør, lufttryk og temperatur. Selv har jeg (i 
»Meteorol. Zeitschr.«, »Uber Wellenbildungen, etc.« 1886 
