312 — 
under foldningen ogsaa i Novaja Semlja-omraadet smelte¬ 
masser frem fra dypet op i de øvre deler av jordskorpen. 
Efter en sone noget vest for centralsonen finder vi eruptiv- 
masser, granit og diabas, der i selve foldningstiden har 
trængt sig frem opover. Vi har her en fuldstændig paralle! 
— om end i liten stil — til eruptivmassene i den norske 
Fig. 14. Foldede og istykkerbrukne lag av permokarbonsk sandsten. 
Sydsiden av Pankratjeff-halvøen paa 76°. (O. Holtedahl, fot.). 
fjeldkjede, bare at de norske eruptiver var kommet paa sin 
plads to hele geologiske perioder før frembruddet av Novaja 
Semljas granit- og diabasmasser fandt sted. Rimeligvis fik 
man i denne tid ogsaa dannet overflate-eruptiver, lavaer; av 
dem er der nu ingen rester tilbake. 
Med hensyn til lag fra jordens middeltid saa kjendes 
der overmaade litet fra Novaja Semlja. Imidlertid finder man 
ikke sjelden løse, av isen medførte blokker av en vakker 
upresset sandsten, der ofte er rik paa ammoniter og muslin¬ 
ger hvis levetid falder i den yngre del av jura- og den ældre 
del av kridttiden (d. v. s. samtidig med avsætningen av 
lagene paa Andøen i Vesteraalen; i denne tid har der været 
et meget vidt utbredt hav i de nordlige strøk). Hvor disse 
