314 - 
Blytt oplyser videre at den her vokste sammen med den 
smalbladede varietet av det almindelige aalegræs (Z. marina 
var. angusiifolia Horn.,) og at begge var i blomst og frugt 
ved hans besøk den 19de august 1895. 
Utenfor vort land har dvergaalegræsset en meget stor 
utbredelse. I Sverige er planten fundet nogen steder ved 
Bohuslens og Hallands kyst. Den findes ogsaa mange steder 
i de danske farvand og ved den Slesvig-Holstenske kyst, 
men længere inde i Østersjøen er nok våndet for litet 
salt for den (en ældre opgave om at den skulde vokse 
ved Danzig er neppe helt paalidelig). Videre er den 
fundet talrike steder ved Nordsjøens, Atlanterhavets og 
Middelhavets kyster, helt ind til Sortehavet, samt ved 
de Kanariske øer. Mens den længere nordpaa optrær 
langt sparsommere end det almindelige aalegræs, er den i 
Middelhavet mindst likesaa utbredt som denne sin grovere 
byggede slegtning. Ogsaa i det Kaspiske hav forekommer 
den og er der, saavidt hittil kjendt, det eneste fanerogame 
»havgræs«. Nær beslegtede Zostera-i ormer findes flere ste¬ 
der ved kysterne av det Indiske og det Stille hav, og det er 
neppe endnu bragt fuldt sikkert paa det rene om de alle 
virkelig er artsforskjellige fra Z. nana. 
Da dvergaalegræsset ved de Britiske øer er utbredt helt 
mot nord til den nordlige del av Skotland (East Sutherland 
iflg. Arthur Bennett i »Journ. of Botany« 1905), og 
da denne art ogsaa ellers er adskillig utbredt ved Nordsjøens 
kyster, har jeg længe tænkt mig den mulighet at den kunde 
findes ogsaa ved vor vestkyst. Jeg har derfor oftere søkt 
efter den paa mine ekskursioner, men først sidste sommer 
(1922) var jeg saa heldig at finde den. 
Paa ikke mindre end 3 steder i Stord herred, nemlig i 
Mjelkeviken og Sævarhagviken paa østsiden av Stordøen, 
nedenfor gaardene Hysstad og Sævarhagen, og i Søreviken 
(»Leiro«) paa Nordhuglen paa øen Huglen, fandt jeg den 
voksende i største mængde, dækkende store sammenhængende 
flater. Alle de tre bugter hvor jeg fandt den er grunde 
aapne havbugter med rent salt vand. Ved fjære siø tørlæg- 
ges de langt utover. Bunden bestaar av fin lerblandet sand 
(eller tildels snarere sandblandet ler), overstrødd med større 
