325 — 
Den Morgan’ske skoles indsats i den 
moderne arvelighetsforskning. * 1 ) 
Av Otto Lous Mohr. 
(Anatomisk Institut, Kristiania Universitet). 
Tar vi et overblik over den moderne biologis utvikling, 
er det paafaldende, hvor ofte det viser sig, at de store, bir 
vende fremskridt indvarsles ved en tilsynelatende saa prosaisk 
ting som valget av et gunstig undersøkelsesmateriale. I slaa- 
ende grad er dette tilfælde for kjønscelle- og befrugtnings- 
problemenes vedkommende; og hvad arvelighetsforskningen 
angaar, vet vi jo alle, hvilken betydning f. eks, M e n d e Ts 
valg av forsøksobjekt hadde for utfaldet av hans epokegjø¬ 
rende verk. Ogsaa naar talen er om den M o r g a n’ske skole 
og de seire, den nu efter et tiaars arbeide kan se tilbake paa, 
kan det med rette hævdes, at disse i fremtrædende grad er 
betinget i selve forsøksmaterialets fortrinlige skikkethet. La 
os derfor begynde med at se litt paa det studieobjekt, T. H. 
Morgan og hans medarbeidere har gjort bruk av. 
Bananfluen, Drosophila melanogaster, har med fuld ret 
været karakterisert som et dyr, der av Vor herre synes direkte 
skapt for arvelighetsundersøkelser. Uten avbrytelse, hele 
aaret igjennem præsterer den hver 12te dag i passende væ- 
relsetemperatur en ny generation. En enkelt hun kan, naar 
kulturbetingelserne er fuldkomne, gi et avkom paa 1000 fluer. 
I en kultur, som tømmes hver anden dag, vil den i løpet av 
10 dager gi 3—400 individer. 
Fluen, som er 2 mm. lang, er av brun farve, har lange 
graa, gjennemskinnelige vinger og store, brilliant røde facet- 
øiner. Separationen mellem hunnerne og de noget mindre 
hanner er overordentlig grei, baade paa basis av den for¬ 
skjellige tegning av bakkroppen hos de to kjøn og ved hjælp 
av hannernes lille børstelignende kjønskam paa forbenene, 
som hunnerne mangler (fig. 1). 
1 ) Foredrag ved Nordiske Jordbruksforskeres Forenings kongress 
i Kjøbenhavn, juli 1921. 
