327 — 
været benyttet i laboratorierne aar før T. H. Morgan 
begyndte at arbeide med den. C a s 11 e og hans medarbeidere 
hadde publicert arvelighetsundersøkelser i Drosophila alle¬ 
rede i 1906, og L u t z hadde anvendt den til vidtløftige selek- 
tionseksperimenter. Men det blev Morgan forbeholdt aar 
senere at bringe de skatter, den gjemte, frem i dagen. 
Det som har git Morgan^ og hans elevers og med¬ 
arbeideres verk karakteren av en egen sluttet skoles indsats, 
er det forhold, at de fra første stund systematisk har set sine 
forsøksresultater mot den bakgrund, vort kjendskap til cel- 
lernes, og specielt da kjønscellernes, mikroskopiske anatomi 
la tilrette. Cellen har været det brændpunkt, mot hvilket al 
deres forskning har været koncentrert. De har ikke nøiet sig 
med at konstatere, at den og den krydsning gir dette eller 
hint resultat, men stadig spurt, hvorfor den gjør det. Lede- 
tanken har den hele tid været den, at bringe de eksperimentelle 
resultater i korrelation til cellelærens paa direkte iagttagelse 
byggede fund. Naar vi derfor skal forsøke i store træk at gi 
en oversigt over den Mor ganske skoles arbeide, er det 
nødvendig ved hjælp av et par skemaer at minde om celle¬ 
lærens standpunkt ved den tid, da Drosophila- undersøkelsen 
blev startet. 
Selve celledelingens mekanisme var for det første klar¬ 
lagt. Man visste, at det ellers ret prægløse kjernestof under 
cellens deling omdannes til karakteristiske stav- eller bøile- 
lignende dannelser, kromosomer. Disse indstiller sig under 
delingens midtfase i cellens ækvatorplan, hvorved billedet av 
den rosetlignende ækvatorialplate fremkommer (fig. 2, 
4 a og b). 
Hvert enkelt kromosom deles sa a nøiagtig paa langs, 
hvorefter kromosomhalvdelene skiller lag og vandrer over i 
hver av de to ved delingen fremkomne datterceller. Da nu 
alle et individs celler kun ved delinger av denne type er av¬ 
ledet fra det befrugtede egg, er det klart, at de alle mdeholder 
nøiagtig det samme antal kromosomer. Dette antal er et like 
tal, idet hver kromosomtype er repræsentert, ikke ved et enkelt, 
men ved to nøiagtig likedannede, homologe kromosomer. Alle 
cellens kromosomer lar sig altsaa efter størrelse og form 
