— 333 — 
Som det fremgaar av skemaet mottar hunnerne altid det 
ene X-kromosom fra moren og det andet fra faren, mens han¬ 
ner ne altid mottar sit enkle X-kromosom fra moren. 
Vi skal ikke her gaa ind paa forskjellige vel kjendte 
modifikationer av den her fremstillede kjønsbestemmelses- 
mekanisme. La os bare nævne, at hos mange former har ikke 
bare hunnen, men ogsaa hannen to kjønskromosomer i sine 
Fig. 7. Kjønsbestemmelsen hos Drosophila melanogaster. Kjønskro- 
mosomene, hunnens XX, hannens XY sorte, de andre kromosomer 
hvite. Øverst: til venstre hunlig celle, til høire hånlig celle. Nederst: 
til venstre hunlig befrugtet egg, til høire hånlig befrugtet egg. 
celler. Men de to medlemmer av hannens kjønskromosompar 
er inkongruente. X-kromosomets makker har en anden form 
og størrelse og betegnes som Y-kromosomet. For kjønsbestem- 
melsesmekanismen er imidlertid utfaldet, som vi straks skal 
se, principielt set det samme, enten hunnerne har XX og 
hannerne XO eller hunnerne har XX og hannerne XY. 
Pointet er i begge tilfælde, at hunnen har to X-kromosomer og 
hannen bare et. 
Vi har dermed i store træk gjort rede for celleforskningens 
stilling, da den M o r g a n’ske skole grep ind, og vi vender 
