— 371 — 
kjønscelleutviklingen eller i »kimbanens« celler, vil imidlertid 
den karakter, den betinger, overføres til avkommet. 
Av fremtrædende betydning for vor forstaaelse av gener- 
nes virkemaate er M. o r g a n og Bridge s’ studier av de 
over 100 gynandromorfer , som er optraadt i Drosophila , indi- 
vider som er hun paa den ene side og han paa den anden. 
Naar slike hun-handndivider optraadte i kulturer, i hvilke 
kjønsbundne mutationer var tilstede, viste det sig, at den han- 
Fig. 23. Drosophila melanogaster, gynandromori Høire side hånlig, 
eosin øie, miniature vinge. Venstre side hunlig, vild-type, rødt øie, 
lang vinge. (Efter Morgan og Bridges). 
lige og den hunlige del var forskjellig med hensyn til mani- 
festationen av disse karakterer. I fig. 23 er gjengit en slik 
gynandromorf. Venstre side er hunlig, (mangler kjønskam 
paa forbenet, hunlig tegning av bakkroppen), og vild type: 
lang vinge, rødt øie. Høire side er hånlig: kjønskam paa 
forbenet, hånlig tegning av bakkroppen. Denne hånlige side 
viser to veikjendte kjønsbundne mutante karakterer, eosin 
øienfarve og miniature vinge. 
Forklaringen er følgende: Individet fremkom i en kryds- 
ning av en vild-type hun til en eosin miniature han. Det 
befrugtede egg, hvorfra det stammer, har mottat et vild-type 
X-kromosom fra moren og et X-kromosom med generne eosin 
og miniature fra faren. Siden det har to X skulde det utvikle 
