4 
syre (Rumex acetosa) og almindelig arve (Cerastium vulgare), 
liten engekall og tiriltunge samt den paa stranden i det nordlige 
Norge almindelige Gentiana involucrata med smaa lyseblaa eller 
hvite blomster. Mellem endel sten sees ogsaa en sivart, Juncus 
balticus, og et enkelt sted, sammen med rødsvingelen, det lille 
halvgræs Carex incurva med hodeformige akssamlinger paa bue- 
formig bøiede straa og lange krypende rotstokker. 
Den beltevise anordning av vegetationen med belterne para- 
lelle med kystlinjen finder vi igjen paa de fleste strandbredder 
og tydeligst hvor stranden er bred og vandret eller har svak 
heldning. Den staar i forbindelse med avstanden fra havet og 
den ro planterne finder til sin utvikling, samt med bundens fug- 
tighet. Jo nærmere havet, jo mere saltholdig er grundvandet 
fra hvilket planternes røtter henter sin næring. 
Som vi vet, er koksalt ikke næringsstof for det store flertal 
av planter. Det virker tvertimot som en gift, naar det tilføres i 
større mængde. 
Ganske smaa saltmængder taales vistnok av alle planter; 
men hvis de vandes med en 2—3 pct. opløsning, dør de fleste 
efter kort tids forløp. Det er bare de planter, som er henvist 
til havstranden eller andre saltrike steder, samt endel planter, 
der taaler sterk uttørring, som overlever behandlingen. 
Slike planter kan vokse paa en av sjøvand gjennemfugtet 
jordbund og lagrer der betydelige mængder av salt i sine steng¬ 
ler og blade. Men bydes der dem en sterkere saltopløsning end 
sjøvandets 1 ), gaar ogsaa disse arter tilgrunde. 
Planter som taaler en saa sterk saltopløsning som sjøvandet, 
kaldes saltplanter eller saltelskende planter. 
Paa den salteste jordbund, nærmest havet, er de ialmindelig- 
het eneraadende. Ingen andre planter konkurrerer med dem om 
pladsen. Kun hvor tang er opdrevet paa stranden, og der av 
den grund er rikelig med kvælstofforbindelser, kommer planter 
til som vi ogsaa pleier at finde som ugræs paa gjødslede steder. 
Planter som vokser paa stranden, har gjerne smaa, men 
tykke og saftfulde blade. De er hvad man kalder saftplanter 
eller sukkulenter. Undersøkes deres indre bygning, findes store 
saftrike celler med meget smaa luftrum, intercellularrum, mel- 
L ) med 2,7—3,2 °/o koksalt. 
