12 
vokser ogsaa ofte paa tangstrengene, men den er endnu almin- 
deligere paa strandvolden ovenfor, hvor dens krypende, rødlige 
stengler som lange traader ligger henover underlaget og danner et 
fint netverk sammen med de nedliggende stengler av tungræs, 
som den ofte er ledsaget av. 
Av andre almindelige planter paa strandvoldene kan nævnes 
østersurt og strandarve, som sjelden savnes, høimol og bitter 
bergknap, den lille Sedum acre. 
I motsætning til sandstrandens aapne vegetation, hvor un¬ 
derlaget gir stranden farve, findes der ofte i bunden av rolige 
bugter, hvor elvene fører ut masser av fint materiale, ovenfor 
fjæren en græsmark, dækket av et sammenhængende grønt græs- 
teppe, som i avstand minder om eng. 
Kommer vi nærmere, ser vi dog at planterne er andre end 
engens. Det er for en del de samme, som vokser paa sand¬ 
stranden, især paa den lerholdige, men som her ikke danner 
nogen sammenhængende vegetation. 
Disse grønne græsmarker like ved havet og avhængige av 
dette kaldes strandenger. I Danmark, hvor de har en stor ut¬ 
bredelse og er vigtige i økonomisk henseende, kaldes de ogsaa 
syltenge av sylt = salt. De er gjennemtrængt av saltholdig 
grundvand, og deres underlag er oftest ler, der dog i mere eller 
mindre grad kan være blandet med sand. 
Strandengene er overordentlig almindelige i fjordegnene, men 
optræder oftest kun som en smalere eller bredere rand omkring 
bugterne. 
Som regel strækker strandengene sig like ut til den lerete 
fjære. De oversvømmes ialfald under springflod, som efterlater 
sig mere eller mindre tang. 
Den ytterste vegetation paa disse smale strandenger bestaar 
næsten bestandig av strand-søtgræs. Dette strækker sig gjerne 
litt ind i det næste og bredeste belte, som væsentlig er bevokset 
med et halvgræs, en liten arktisk form av Carex salina. Sam¬ 
men med denne vokser et andet halvgræs med tynde, slappe 
stengler, Carex glareosa; et tredje halvgræs, Carex norvegica, 
som har en blek, gulagtig farve, optræder i egne bevoksninger 
likesom en sivart, Juncus Gerardi, med mørkegrønne blade og 
brunsorte blomsterstande, der gjør dens bevoksninger mørke og 
kjendelige paa lang avstand. Alle de nævnte arter er salt- 
