30 
saadanne midlertidige sammenslutninger hos endel insektarter, 
og disse kan da særlig under masseoptræden i flok og følge 
foreta længere eller kortere vandringer, hvorved vedkom¬ 
mende insekter tiltrækker sig almindelig opmerksomhet. Alt 
eftersom disse vandringer gaar ut paa at søke den nødvendige 
næring eller passende steder for egglægning, har man skjelnet, 
mellem »næringsvandringer« og »yngle vandringer« ; men ofte 
vil det være tilfældet at maalet er begge dele samtidig, eller 
det kan skyldes en vanskelig forklarlig vandringsdrift. 
Hvad nu først angaar 1 a r v e vandringer, saa ligger det jo 
i sakens natur, at da larverne bare er henvist til at krype, saa 
kan de ikke forflytte sig over saa lange strækninger som de vin- 
gede insekter, men faar nøie sig med kortere distanser. Saa- 
ledes kan man f. eks. undertiden se den almindelige kaal- 
mark, larven av den hvite kaalsommerfugl (Pieris bras- 
sicæ), efter at ha snauspist et kaal- eller turnipsfelt utvandre 
derfra i massevis, dels for at finde ny næring, hvis de ikke endda 
er blit fuldvoksne, og dels for at opsøke passende steder at for- 
puppe sig paa, om saa er tilfældet. Det har hændt at jern- 
banetog er bragt til at stanse ved saadanne kaalmarkvandringer 
over skinnerne, idet de under lokomotivhjulene knuste masser 
av dem har gjort baade hjulene og skinnerne saa slibrige, like¬ 
som besmurt med olje, at friktionen ophørte, og hjulene snurret 
rundt uten at kunne avansere, før de blev tørket ren igjen. 
Men en slik massevandring foregaar uten nogen orden eller 
disciplin, idet hver larve kryper paa egen haand som den 
bedst kan. Det samme er tilfældet med f. eks. græsmarken 
eller »græsaamen«, larven av græsflyet (Charæas graminis), 
naar den har snauspist en engstrækning og opsøker en ny. 
Imidlertid findes ogsaa larver der er saa disciplinert, at de mar¬ 
sjerer i ordnede rækker og geled akkurat som indekserserte sol¬ 
dater ! Nede i Tyskland, Frankrike og andre lande i Mellem- 
europa lever saaledes processionsspinderen (Cnetho- 
campa processionea), saa kaldt fordi larverne, som holder til 
paa eketrær, altid vandrer i procession fra et fælles rede nede 
paa stammen og op i trækronen om aftenen, naar de skal ut og 
spise, og likedan ned igjen om morgenen, naar de har spist. 
Det kan være flere hundred av dem ifølge, og de ordner sig i 
en ren »svinefylking«, idet der foran gaar en enkelt som anfører,. 
