— 89 — 
iling (fundet i Fitjar i august 1914), fremstiller et kompleks paa 
ialt 15 celler, hvorav den øverste endnu ikke var helt færdig 
proviantert og heller ikke indeholdt noget egg. 
Da jeg undersøkte dette anlæg var det mig paafaldende, at 
et ringe antal larver (5 stykker) var smukt orangefarvet, mens 
alle de øvrige 10 var saa godt som farveløse eller kun hadde 
et svakt gulligt skimmer. En nærmere undersøkelse viste da 
ogsaa, at kun de 5 farvede tilhørte redeanlæggets bygmester, 
mens de øvrige alle var snyltere tilhørende i det mindste 4 for¬ 
skjellige parasithvepsearter. 
I det hele er gravehvepsene ofte sterkt hjemsøkte av snyl¬ 
tere, som trænger ned i deres rør, hvad enten disse, som vi foran 
har omtalt, er utgravet i jord eller sand eller utboret i træmateriale. 
Foruten de foran omtalte snyltefluer (Tachinider) og de egent¬ 
lige parasithvepser (Ichneumonider) er vistnok alle de saakaldte 
guldhvepser (Chrysidider) hyppige snyltegj ester hos mange grave- 
hvepsarter. 
De overordentlig pragtfuldt farvede arter av slegten Chrysis 
træffes derfor ofte i mængde paa steder hvor særlig de træbo- 
rende gravehvepsarter har sine rederør. 
Paa en vedstabel som stod opad en husvæg fanget jeg paa 
en eneste eftermiddag henved 100 guldhvepser og adskillige 
andre snyltere, og grunden til denne talrike forekomst var netop 
at et par gravehvepsarter av slegterne Crabro og Pemphredon 
hadde sine rederør i veden og i selve væggen. 
Endel av de mindre, i træ boende gravehvepsarter, tar som 
foran er omtalt gjerne i besiddelse huller som er utgravet av 
andre arter, tildels av helt andre slags insekter, som biller og 
visse plantehvepsarter. 
Dette et saaledes tilfældet med flere smaa Crabro-arter og 
med de slanklivede Phopalum- og Trypoxylon-arter, som jeg hyp¬ 
pig har fundet boende i hullerne efter flere smaa træborende 
biller paa husvægger og i gjærde- og telegraf stolper. 
Flere bebor ogsaa de hule stængler hos endel urteagtige 
planter, og disse arters redeanlæg er ofte meget vanskelig at op- 
dage. Desuten tjener forskjellige galledannelser undertiden som 
bosted for visse arter av gravehvepser. 
Men tiltrods for at disse forskjellige i træ boende grave¬ 
hvepsarter undertiden kan optræ ret talrikt, er den skade de an- 
