— 93 — 
har naadd 40 mm. længde. Paa Østlandet naar larverne sin 
maksimale størrelse (ca. 60 mm.) i midten av august, her paa 
Vestlandet derimot først i september. 
Kana platyrrhinus, den almindelige frosk, er som 
bekjendt landets mest utbredte paddeform. Collett nævner 
den fra alle landets egne helt op til og med Finmarken. 
Paa fjeldet skal den ifølge samme forfatter kunne gaa op 
i birke- ja endog findes helt oppe i vidjeregionen ikke langt fra 
snegrænsen. Paa en ekskursion denne sommer fra Haugastøl 
over Hardangervidden til Fosli fandt vi Rana platyrrhi¬ 
nus utbredt overalt i store, smukt utfarvede eksemplarer. Det 
høiestliggende findested, Krækjahytten (1191 meter), ligger oppe 
over trægrænsen. Paa dette sted fandtes ikke larver, men ved 
Haugastøl 21 A (988 meter) og Smittestøl (ca. 1000 meter) fandtes 
saadanne henholdsvis 35 og 37 mm. lange med tydelige (2—3 mm. 
lange) baklemmer. Det er noksaa paafaldende at larverne alle¬ 
rede næsten var utvoksne, idet våndene paa denne del av Har¬ 
dangervidden først gik op i slutten av juni i aar paa grund av 
den kolde vaar og forsommer; forklaringen er dog rimeligvis 
den, at disse lave smaatjern, hvori larverne findes, hurtig op- 
varmes og endog kan ha høiere temperatur end luften. I det 
tjern ved Haugastøl, hvor larverne fandtes, hadde våndet saa- 
ledes en temperatur av 13.5° samtidig med at luften var 10°. 
Fundet av saa stor en art som vandsalamanderen (ny for 
Vestlandets fauna) viser tilfulde, hvor ringe opmerksomhet fersk- 
vandenes dyreliv har været skjænket paa disse kanter av lan¬ 
det. Bergens Museums zoologiske avdeling vil derfor sætte stor 
pris paa fra »Naturen «s læsere at faa oplysninger om vore 
amphibiearters optræden især paa Vestlandet. 
Aug. Brinkmann. 
En gammel hvalharpun fra Ulfsfjorden. 1 ældre tid, før 
fangstmetoderne i sidste halvdel av det 19de aarhundrede blev 
utviklet og forbedret, foregik der en meget primitiv hvalfangst 
i fjordene i det nuværende Tromsø amt. Herom har vi bl. a. 
følgende interessante oplysninger fra 1827 fra amtmand Gf. P. 
Blom: 
»Naar Hvalen, forfølgende Fiskestimene, trænger ind i Fjor¬ 
dene, søges den af Fiskeren, der nærmer sig den med en Harpun 
paa et løst Træskaft. Naar Fiskeren seer sit Snit, sætter han 
Harpunen i Hvalen og slipper den, og Hvalen løber sin Vei, 
sædvanligviis ud mod Havet. Hvalen søger at gnide Harpun- 
jernet fra sig mod Fjeldene eller Gfrunden, men driver det, da 
Skaftet falder af Jernet, blot derved længere ind; der gaaer 
Koldbrand i Saaret, Hvalen døer om kort eller lang Tid, og 
