— 95 — 
utgjør et eget herred, tilhørte indtil 1865 Karlsø, men blev ved 
kgl. res. av 8de august dette aar henlagt til Lyngen. Det viser 
sig altsaa, at det ene navn er indridset før og det andet efter 
forandringen i 1865. 
Det var, efter hvad de to gamle fortalte, især større barde¬ 
hvaler og oftest blaahval (Balænoptera Sibbaldii) man pleiet at 
jage i Ulfsfjorden i deres ungdom. Traf man til at stikke 
hvalen heldig, f eks. i halspartiet, kunde saaret »gaa varmt«, 
saa hvalen døde i løpet av et par eller nogen faa dager. Ofte 
kunde dog hvalen da befinde sig langt fra Ulf sf jorden, og det 
var derfor nødvendig at ogsaa herredets navn stod angit paa 
harpunen. Mangen gang kunde det være vanskelig at skaffe sig 
rede paa, om hvalen senere drev iland. Den sidste hval de var 
med om at harpunere, drev først iland i Østfinmarken, men det 
fik de først vite saa sent, at de ingen andel fik i utbyttet. 
Jens Holmboe. 
Spor efter bæver i Maalselvdalen. Det er vel kjendt at 
bæveren i ældre tid har hat en betydelig utbredelse ogsaa i den 
nordlige del av vort land. Adskillige interessante oplysninger 
herom er samlet i prof. Collett’s avhandling om bæveren i 
Norge (Berg. Mus. aarb. 1897, nr. 1), hvorav et utdrag ogsaa 
er indtat i »Naturen« for 1898, s. 1, flg. Under en reise sidste 
vaar i Maalselvdalen, Tromsø amt, viste nylig avdøde lappefoged 
E. Myre mig et stykke av en aspegren med tydelige merker 
efter bævergnag. Denne gren var sommeren 1914, sammen med 
flere lignende, fundet ved grøftegravning i en myr paa lappe- 
fogdens gaard Neby i den midtre del av Maalselvdalen. Ifølge 
meddelelse av lappefogdens søn, agronom Erik Myre, hvem 
det interessante fund skyldes, blev de bævergnagede grener fun¬ 
det like ved bunden av myren. Denne, som ligger paa selve 
den flate dalbund, i nærheten av elven, er ca. 1—1.5 m. dyp og 
bestaar for den største del av hvitmosetorv; nærmest bunden 
er der dog et lag av fastere torv. De største grener, som viste 
merker efter bæverens tænder, var ifølge agronom Myre av hen¬ 
imot en arms tykkelse. 
Saavidt jeg ved samtale med adskillige av bygdens folk har 
kunnet erfare, vites ikke bævergnagede grener at være fundet 
andensteds i Maalselvdalen. Imidlertid har man endnu paa- 
lidelige traditioner om, at bæveren tidligere har levet i dalen. 
Paa gaarden Nordmo, som ligger ca. en mils vei ovenfor Neby, 
findes en elv, Bjorelven, hvis navn minder om, at bæveren 
i ældre tid har forekommet der; gaardens nuværende eier, 
meierikonsulent 0. Nordmo, har meddelt mig, at da hans 
bedsteforældre i 1825 eller 1826 kom til gaarden, fandtes der 
