— 112 
Den 22. til den 26. november laa ekspeditionen veirfast paa 
Slagteren. Der blæste en kuling av ESE, E, ENE, NE med 
hastigheter av 10 meter pr. sekund. Barometret var først sti¬ 
gende, derpaa faldende og lavest den 26. om morgenen, da 
vinden var 12 m. pr. s. Et cyklonisk hvirvelcentrum syntes at 
gaa nordenfor stationen fra NE mot SW. Temperaturen gik 
med nogen svingninger op fra — 26.°7 om morgenen den 23. 
til — 22.°5 middag den 25. og sank derpaa til — 26.°2 om 
morgenen den 26. Sterk snedrift hele tiden. 
For videnskapen har Roald Amundsens sydpolekspedition 
været av den største betydning i geografisk og meteorologisk 
henseende. Der er utrettet store ting med ringe midler, men 
med kyndighet og praktisk omdømme. Naar resultatene fra de 
britiske og andre sydpolekspeditioner, som var fuldstændigere ut¬ 
rustet med videnskabelige apparater og iagttagere, foreligger, vil 
Roald Amundsens bidrag til sydpolforskningen indta en høi 
plads i den samlede sum av vor viden om det store antarktiske 
fastland og dets omgivelser. 
Lundefuglen. (Fratercula arctica). 
Av Sverre Patursson. 
Hvis mau hadde leilighet til at opholde sig i de færøiske 
fuglefjelde en hel fangstsæsong eller endnu bedre flere fangst- 
sæsonger alene for at studere »bjergf uglenes « liv og sedvaner 
(»bjergfugler« kaldes med et fælles navn alle de fugler som bebor 
de færøiske fuglefjelde), vilde man sikkert opnaa et ganske 
interessant resultat. For der synes at være mange træk ved 
disse fuglers levevis som turde være værd en iagttagers op- 
merksomhet. 
Her skal bare omtales en art, nemlig lundefuglen (fratercula 
arctica), fordi den er den av bjergfuglene som forekommer i 
størst mængde, og ikke fordi den er den interessanteste. Det 
er nemlig lomvien (uria troile) som bærer prisen som fuglefjeldets 
eiendommeligste beboer. 
De anførte etterfølgende træk til belysning av lundefuglens 
liv skriver sig for en del fra samtaler som jeg har hat anled¬ 
ning til at føre med erfarne færøiske fuglefangere, som i alminde- 
