114 — 
paa redet. I egglægningstiden tok man egget med; og naar 
man »drog« senere paa aaret, tok man tillike ungen. Mange 
steder hadde man for skik at »draga« om natten, og dette var 
endnu mere ødelæggende, fordi man da ofte træffer to, enkelte 
ganger tre fugler inde i samme hule, mens det er et rent til- 
fælde at træffe mere end en fugl i samme hule om dagen. Det 
som var det mest ødelæggende ved denne fangst var, at de fugler 
som man saaledes tok paa redet og altsaa dræpte for den aldeles 
overveiende del var de yng¬ 
lende. Bare i enkelte tilfælder 
var det ikke-ynglende. 
: 
^tle færø} 0 ^ fn rrl om con rl o 
mer om at til hver hule eller 
rede hører der foruten det 
ynglende par flere unge, ikke 
ynglende fugler. Med hensyi 
til størrelsen av antallet ei¬ 
den almindeligste antagelse at 
der hører syv lunder til hver 
rede eller hule. Kanske er 
der ogsaa stundom flere. Ial 
fald fortæller en ven av mig 
— en dygtig fuglefanger fra 
øen Mildnes, hvor der aarlig 
fanges 70000 lunder — at han 
tid efter anden i en sommer 
Fig. 1. Lundefugl. 
har tat syv fugler av det samme 
rede, og allikevel kom ungen som var der ikke til at lide av 
sult, men vokste og blev flyvefærdig likesom de andre. Der 
synes saaledes i denne familie at ha været mindst otte medlem¬ 
mer foruten ungen. Dette svarer til den blandt fuglefangerne 
gjængse anskuelse at lunden ikke lægger egg før i det syvende 
aar. De seks ikke-ynglende fugler sammen med det ynglende 
par utgjør da otte i alt. 
Man kan saaledes utvilsomt slaa fast at en lundefamilie kan 
bestaa av indtil 8 medlemmer (foruten ungen), men ifølge det 
som er nævnt ovenfor maa der ogsaa findes familier med syv, 
