— 182 — 
mark, mens tiden fra 1877 til nn har bragt ikke mindre end 9 
individer ind paa vore kyster; selv om man naturligvis maa anse 
dyret som en sjeldenhet i norsk marin fauna, saa er der dog 
neppe nogen tvil om, at ogsaa tidligere et antal individer er 
drevet iland paa kysten; kun har tidligere tiders daarlige post¬ 
forbindelser og mangelen av telegraf og især telefon hindret, at 
meddelelser om fundene er blit almindelig kjendt — oftest er 
det vel gaat som det gik nylig ved Hevne, dyrene er i ordets 
bokstavelige betydning »gaat i fisk« — benyttet som velkom¬ 
ment agnmateriale av den stedlige fiskerbefolkning. 
He norske individer hvis maal vi kjender, har — hvor ko¬ 
lossale de end er — endnu ikke naadd artens fulde størrelse. 
Hen amerikanske forsker V e r r i 11, der har undersøkt en række 
individer og samlet troværdige beretninger om andre, meddeler 
saaledes bl. a., at et individ, der i 1872 drev i land ved Coombs 
Co ve hadde en kroplængde av 3 meter, mens de korte fang¬ 
armer maalte 1,8 meter, og de lange 12,8 meter; vi kan altsaa 
ha liaab om at havet vil bringe os endnu større overraskelser; 
skulde derfor denne korte beretning om kjæmpeblæksprutens 
forekomst ved norsk kyst kunne føre til, at interesserte gav vore 
museer meddelelse naar leilighetsvis saadanne fund gjøres, vilde 
den utvilsomt ha gjort sin nytte ved at bidra til, at vi fik vort 
kj endskap til denne det aapne havs kjæmpemæssige beboer ut¬ 
videt, fik utfyldt nogen av de talrike huller i vor viden om den 
som endnu staar igjen. 
Den nyzeelandske bjergpapegøie (Nestor notabilis). 
Ved 0. J. Lie-Pettersen. 
For faa aar siden utkom i London en bok »The Kea, A 
New Zealand Problem« hvori er git en temmelig utførlig frem¬ 
stilling av den av maorierne med navnet Kea betegnede nyzee¬ 
landske bjergpapegøie Nestor notabilis. 
Keaen er den største levende art av sin slegt, idet den 
har en totallængde av 50 centimeter. 
Fjærklædningen er fremherskende olivengrøn. Hver fjær 
