— 184 — 
alpegebet, der hæver sig til en høide av ca. 4 000 meter over havet, 
og hvis høieste topper selv om sommeren stedvis er snedækte. 
Paa de med græs, fjeldplanter og lavere buskverk tæt be¬ 
vokste skraaninger har den særlig sit tilhold og er altsaa i mot- 
sætning til sin nære slegtning kaka-nestoren (Nestor meridionalis) 
som bebor de lavere liggende skogegne, en alpin art av denne 
eiendommelige papegøie-slegt. 
Pens næring bestaar foruten av forskjellige plantestoffer, 
blade, knopper, røtter, bær og blomsterhonning, tillike av insekter, 
larver og ormer samt i nødsfald av aadsler av høiere dyrearter. 
I de strengeste vintre kommer den vel av og til enkeltvis 
eller i smaaflokker ned til de lavere egne. Men for det meste 
tilbringer den ogsaa vinteren deroppe i høiderne og skal endog 
allerede i juli — altsaa midt paa vinteren — skride til for¬ 
plantning. 
Hvorledes den under haarde snetunge vintre kunde finde 
tilstrækkelig næring deroppe var indtil for faa aar siden en 
gaate, som imidlertid ved et rent tilfælde fandt sin forklaring. 
En reisende, som skulde passere over det frosne snedække 
deroppe, faldt nemlig igjennem dette ned i et hulrum, som viste 
sig at være opfyldt av tæt buskverk. Her hørte han fugle¬ 
stemmer og opdaget til sin forundring kea-papegøien, som paa 
jordbunden under buskene søkte efter bær og ormer. 
Pet overordentlig tætte buskads som beklær disse skraa¬ 
ninger hindrer nemlig sneen fra at naa ned til selve jordbunden. 
Pen lægger sig altsaa som et lag over buskene, og ved av¬ 
vekslende smeltning og frysning [dannes paa denne maate en haard 
snekruste, som beskytter den underliggende jordbund. 
Gjennem denne eiendommelige snekruste bryter kea-nestoren 
sig aapninger, gjennem hvilke den kan naa ned til den snefrie 
mark. hvor den ikke blot finder en fortrinlig beskyttelse mot 
kulden og snestormene, men tillike en saa rikelig næring at den, 
som allerede nævnt, allerede i juli kan skride til forplantning. 
Rederne findes hyppigst i bergspalter, ofte i dybder paa en 
meter eller mere, og kuldene tæller i regelen fire rent hvite egg. 
Likesom hos flere andre vinterrugende fugler — saaledes 
korsnebbene hos os — strækker forplantningsperioden sig oftest 
noget hen paa foraaret. Unger skal saaledes være fundet i kea- 
nestorens reder til langt ut i september. 
