— 109 — 
205 
sockerodlingarna. På Porto-Rico, som anda till for några år 
sedan bildade en enda stor Ankylostomum-hård, år en mot- 
svarande sjukdom sedan gammalt kånd sårskildt bland arbe- 
tarne i. kaffeplantagerna under namnet mazamorra. Af flere 
tusen Ankylostomnm-patienter forklarade sig 98 % ha tidigare 
lidit af denna mazamorra. Sjukdomen begynner med inten¬ 
siv hudbrånna, livareiter blåsor slå upp, hvilka ofta bli variga. 
Slutligen ha åfven affektioner af respirationsvågarna under- 
stundom blifvit iakttagna, hvilka det ligger nåra till hands 
att såtta i samband med Ankylostomum-larvernas massvan- 
dring genoin broncherna och luftstrupen; i åtskilliga aldre 
beskrifningar af grufarbetaranemien omnåmnes en plotslig 
våldsam hosta som ett ofvanpå hudutslaget foljande symptom. 
Sedan alltså två skilda infektionsvågar for Ankylostomum 
blifvit fastslagna, uppståller sig den frågan, hvilkendera af 
dessa som har den storsta praktiska betydelsen. Looss besva- 
rar denna fråga i hogsta grad till iormån for hudinfektionen, 
i det att han endast tillinåter det andra infektionssåttet en 
fullståndigt underordnad betydelse. Faran for infektion med 
dricksvatten år nåmligen minimal, emedan larverna ej kunna 
hålla sig flytande vid vattenytan utan rått hastigt sjunka till 
botten. Att vidare fortårande af orena gronsaker eller 
andra vegetabilier ej kan vara hufvudkållan till infektionen, 
framgår af att Ankylostomum nåstan i alla varmare trakter 
blott hårjar bland landtbefolkningen, medan stadsborna nåstan 
fullståndigt gå fria, oaktadt de ju fortåra samma gronsaker 
som de andra och åtminstone till en stor del ej stå på en 
våsentligt hogre renlighetsnivå. Den stora utbredningen af 
de forut omtalade hudaffektionerna talar ju också for att 
infektionen genom huden spelar den storsta rollen. 
Hvad slutligen de profylaktiska konsekvenserna af Looss’ 
upptåckt betråffar, så kan man naturligtvis knappast på något 
sått forhindra Ankylostomum-larverna att komma på månni- 
skans hud, sedan de vål en gång blifvit utspridda i hennes 
omgifning. Goda skodon skydda naturligtvis åtminstone de 
for infektion sårskildt utsatta fotterna, men med sådana kan 
man ej forse de i nilgyttjan arbetande fellaherna lika litet 
som storre delen af befolkningen i tropikerna. I Vestindien 
har man forsokt låta plantage-arbetarne, innan de gå ut till 
