— 115 — 
211 
(och detta ar for oss i detta sammanhang det intressantaste) 
angriper Bilharzia japonica ej blott manniskan utan åfven flere 
husdjur, som hund, katt, hast och notkreatur. De japanska 
forskarna ha harigenom fått rikligt tillfålle att experimentelt 
soka klargora Bilharzias infektionsvågar och deras stråfvanden 
ha också kronts med afgjord framgång. Fujinami och Naka- 
mura foretogo 1909 foljande experiment. Ett antal kalfvar, 
som uppfodts i en trakt, dar Bilharzia ej upptråder och som 
afven vid mikroskopisk undersokning af afforingen visade sig 
fria från parasiter, fordes till en annan trakt, som var kånd 
som en svår infektionshård. For experimentet delades de i 2 
grupper. Den forstå gruppen bestående af 6 kalfvar fingo 
munnarna noggrant ombundna med vattentåta bandage, så att 
ingenting skulle kunna komma in den vågen, och fordes sedan 
till ett ofversvåmmadt risfålt, dar de under 8 veckors tid fingo 
stå ett par timmar om dagen i vattnet, som råckte dem ett 
stycke upp på benen. Samtliga dessa djur visade sig seder- 
mera, då de efter någon tid dodades, vara våldsamt infekte- 
rade med Bilharzia — en af dem inneholl ej mindre ån 20,000 
maskar. De 7 kalfvar, som bildade gruppen nr. 2, fingo sina 
ben ombundna på samma satt som de andra sina mun- 
nar; de leddes ut till samma plats som dessa och fingo dar 
dricka af vattnet och åta af gråset så mycket de ville. Då de 
senare undersoktes, visade de sig alla fria från Bilharzia med 
undantag af en enda, som dock blott hårbergerade 2 maskar. 
Dessa forsok kunna anses som fullt bevisande for hudinfek- 
tionsteorien. De 2 maskar, som i det senare experimentet 
antråffades i ett af djuren, kunna ju lått ha kommit in.genom 
huden från det vatten, som vid drickandet fastnat på utsidan 
af låpparna eller insidan af munnen. Sedermera har åfven 
en japansk professor vid namn Matsura anstållt experiment 
med sig sjålf, i det han doppade sina ben i med larver infi- 
cieradt vatten; han visade sig också efter någon tid mycket 
riktigt vara smittad med Bilharzia. 
Sedan det alltså blifvit definitivt faststålldt, att vågen for 
Bilharzia-infektionen går genom huden, återstår det emeller- 
tid att profva, huruvida Looss’ hypotes åfven år riktig i den 
punkten, att det år de ur åggen utklåckta flimmerlarverna, 
som intrånga genom huden. Hårofver har man ånnu ej lyckats 
