— 117 — 
213 
den af månniskans Filaria-arteY , som har den storsta patogena 
betydelsen, nåmligen Fil. bancrofti. De konsmogna filariorna 
aro relativt långa, mycket smala nematoder, som likna ett 
stycke catgut; somliga arter lefva i bindvåfven på skilda stal¬ 
len af kroppen, den nåmnda Fil. bancrofti dåremot i lymf- 
vågarne, dar den genom dessas tilltåppande fororsakar en hel 
rad sjukdomar, lymfangitis, chyluri m. m. Traditionelt anses 
den ju också vara den primåra orsaken till elephantiasis ara- 
bum, fastån detta på senare tid från skilda håll borj at att på 
det beståmdaste fornekas; det har bl. a. framhållits, att ele¬ 
phantiasis och filarians utbredningsområden ej sammanfalla. 
Filaria bancrofti år nu utbredd ofver nåstan alla tropiska och 
subtropiska trakter. Dess 0.2—0.3 mm. långa larver komma 
genom lymfvågarne ut i blodet och sprida sig dar i oråkneliga 
massor; dessa s. k. blodfilarior eller mikrofilarior tyckas vara 
af ringa eller ingen patogen betydelse. Redan 1879 hade 
engelsmannen Manson funnit, att de mikrofilarior, som med 
blodet inkomma i en mygga, som stuckit en filariasmittad 
månniska, ej småltas i myggans mage, utan att de, liksom man 
ju senare funnit ifråga om malariaparasiterna, i myggan ge- 
nomgå en fortsatt utveckling, i det de genomborra magvåggen 
och invandra i mellankroppens muskler, dar de sedan utveckla 
sig till mogna larver. Manson antog, att de senare åter ut¬ 
vandra ur myggan och med dricksvatten inkomna i månniskan. 
Nyare undersokningar ha emellertid visat, att de efter att ha 
mognat, låmna musklerna och trånga ut i myggans kroppshåla, 
dar de med blodet foras till hufvudet och dar foretrådesvis 
in i den s. k. underlåppen (labium), som tillsammans med 
ofverlåppen bildar det ror, i hvilket sjålfva stickborsten 
ligga. Da nu myggan sticker, trånger underlåppen ej med 
in genom huden utan bøjer sig i stållet i en skarp krokning. 
Hårvid spånnas dess våggar starkt, och små springor uppstå i 
kitinet, genom hvilka filarialarverna komma ut på huden. Hår 
intrånga de sedan på samma vis som Ankylostomum-larverna 
utan att begagna sig af sårkanalen i myggbettet, och uppsoka 
sedan lymfvågarne, dår de bli konsmogna. Filaria-larverna 
inympas alltså ej direkt i kroppen genom myggbettet, som 
fallet år med malariaparasiterna och andra af blodsugande 
insekter ofverforda protozoer. 
