232 
stringstid. Men intet sprang i utviklingen er paa noget trin at 
opdage, end ikke ved overgangen til det næste tidsavsnit, T r i- 
via-niveauet, der netop udmerker sig som en særlig varm 
og tør periode, vistnok den i klimatisk henseende gunstigste, 
som idethele vort lands flora og fauna har gjennemlevet efter 
den sidste istid. Skjelbanker med en rik fauna av p o r s e- 
lænsskj ællets dyresamfund og forholdsvis langt mot 
nord og høit tilfjelds liggende grænser for en varmtelskende 
vegetation tyder paa det samme. 
De samme gunstige klimatforhold synes ogsaa med noget 
avtagende styrke at ha fortsat ind i den næste periode, 
Ostrea-niveauet, der særlig opad karakteriseres ved 
forholdsvis mægtige, sublittorale østersbanker i motsæt- 
ning til den foregaaende periodes talrike skjælbanker av egte 
littoralt præg, et træk der vel nærmest maa antages at hen¬ 
tyde paa en noget tiltagende fugtighetsgrad, med voksende 
nedbørmængde, der bidrar til en opblanding av det salte fjord- 
vand, ialfald i overflaten. Naar vi imidlertid i profiler gjen- 
nem grundtvandsavsætninger fra denne overgangstid har anled¬ 
ning til at studere den fremadskridende utvikling, finder vi, 
at denne ogsaa i dette tilfælde har været av helt kontinuerlig 
og gradvis fremadskridende art. Omkring periodens midte, 
paa en tid da strandlinjen ved Kristiania og ved Trondhjem 
laa vel en halv snes meter over den nuværende, viser der sig 
ogsaa i vore havavsætninger og fjordavsætninger forhold, der 
tyder i retning av brakvandsavsætninger langs strand og fjord- 
bund og saaledes viser hen paa en øket nedbørsmængde og 
selvfølgelig hos os paa noget ugunstigere klimatiske forhold, 
i fuld harmoni og overensstemmelse med dannelsen av det 
øverste torvlag i vore utstrakte myrer fra lavland til høifjeld. 
Det kunde været interessant at følge vore planter og vore 
dyr paa deres vandringer og gjennem deres utvikling i disse 
vekslende tider, og det kunde været interessant at følge vor 
egen slegt fra den gamle stenalderstid til nu, men det vilde 
bli for langt — kanske der kunde tilby sig en senere anledning 
til at oprulle nogen spredte billeder. Kun en indskudt bemerk¬ 
ning tilslut: Selv ikke under disse nyere avsnit av vort lands 
kvartærhistoriske utvikling ser vi noget tegn til et brud i denne. 
Gradvis som før uttørres igjen vore torvmyrer, og gradvis som 
