238 
meres; dets periode er kun 140 dage, og efter den tid vil alt- 
saa halvparten av poloniummængden være gaat over til radium 
G. Men desværre, de mængder polonium vi kan skaffe os, er 
saa overordentlig smaa. 25 ton av de bedste og rikeste polo- 
nium-mineraler som kjendes, indeholder tilsammen bare et 
milligram polonium, og endda vilde det ikke være mulig 
at utvinde hele denne mængde; en del vilde omdannes under 
mineralets behandling og saaledes gaa tapt. Men naar polo¬ 
nium findes i mineraler, saa vil ogsaa radium G findes der. 
Og radium G undergaar jo ingen forandringer selv, saa det vil 
kunne samles op i stadig voksende mængder eftersom mine- 
ralerne blir ældre. I de relativt gamle uranmineraler som 
ogsaa er polonium-mineraler, har radium G samlet sig i mil¬ 
lioner av aar, og ved at analysere disse mineraler maa det 
kunne findes. Da nu disse mineraler ikke indeholder noget 
fælles nyt grundstof maa man søke det mellem de gamle vel- 
kj endte grundstoffer. 
Det er nu allerede mange aar siden professor Boltwood 
gjorde opmerksom paa at disse mineraler altid indeholder 
bly; ved at bestemme blymængden i en hel del av dem kunde 
han ogsaa vise, at forholdet mellem uran og bly eller mellem 
radium og bly var nogenlunde konstant i mineraler som maatte 
antages at ha omtrent samme alder; endelig viste han at ældre 
mineraler indeholdt relativt mere bly end de yngre. Hans 
arbeider tydede derfor paa at bly skulde være endeproduktet 
i radium-rækken, eller at radium G var identisk med bly. 
Madame Curie og monsieur Debierne har angrepet 
spørsmaalet paa en anden maate. De hadde samlet polonium- 
holdige rester fra omtrent 8 ton mineral; disse rester blev 
underkastet forskjellig kemisk behandling, hvorved de fleste 
andre stoffer blev bortskaffet litt efter litt. Tilslut var der til¬ 
bake nogen milligram substans som indeholdt 1 å 2 °/ 0 polo¬ 
nium og hadde en overordentlig høi aktivitet. Spektret av den 
erholdte substans blev fotografert, og det viste linjer, karak¬ 
teristiske for flere kj endte grundstoffer, saaledes for sølv og 
guld og kalcium og ogsaa for bly; imidlertid fandtes ogsaa 
endel nye linjer som maatte tilskrives polonium. Da det ikke 
var mulig at faa præparatet frit for bly, blev intensiteten av 
den sterkeste blylinje sammenlignet med de andre linjer, og 
