239 
de fandt at den hadde samme intensitet som en av guldets 
linjer. Efter et halvt aars forløp blev spektret av den samme 
substans fotografert paany. Polonium-linjerne var da forsvun- 
det; alle de andre linjer gjenfandtes, men blyets linje var 
langt sterkere end guldets, hvad der gjorde det overordentlig 
sandsynligf at polonium var gaat over til bly. Det stof, der 
dannes ved poloniums transformation, radium G, har altsaa de 
samme kemiske egenskaper som bly og det samme spektrum 
som bly. I flere aar antok man da ogsaa at radium G var 
identisk med bly. 
En støtte fandt denne antagelse ogsaa i en betragtning av 
atomvegtene og straalingen i radiumrækken. Radiums atom- 
vegt var av Mme Curie bestemt til 226.5; under transforma- 
tionerne fra radium til radium G avgives, som tabellen viser, 
fem a-partikler. Nu har hver a-partikel en masse som 
er fire gange vandstofatomets; fem a-partikler skulde derfor 
betegne en masse av 20, og radium G’s atomvegt burde bli_ 
206.5, hvad der er meget nær blyets atomvegt, 207.15. 
Til en begyndelse fandt man denne overensstemmmelse til¬ 
fredsstillende, og man tænkte sig at nye bestemmelser av 
disse stoffers atomvegter vilde gjøre overensstemmelsen endda 
bedre. Saa er det imidlertid ikke gaat. Radiums atomvegt 
er noget lavere end man før trodde, nemlig 225.95; radium 
G burde altsaa faa atomvegten 205.95, men blyets atomvegt 
kommer ikke under 207.15. 
Har man nu lov til at tro at denne beregning støttet paa 
en av given av a-partikler skulde føre til et rigtig resultat? 
Jeg tror nok en ældre kemiker vilde si nei og henvise til 
Boltwoods eksperiment. Men før vi optar dette spørsmaal, skal 
vi se litt paa endel av de andre aktive substanser og deres 
egenskaper. 
En ting som straks slaar os er det store a n t a 1 stoffer; 
der er nu over 30. Om dem der er bedst kjendt, radium, 
radium-emanationen og polonium f. eks. kan det trygt siges 
at de er grundstoffer; de opfylder de fordringer man sætter 
til et grundstof, idet de har en bestemt atomvegt og et karak- 
terisk spektrum. Der er da ingen grund til at tro at de 
øvrige ikke skulde være grundstoffer, selv om de smaa mæng- 
der hvori de forekommer, har gjort det vanskelig at studere 
