Professor Amund Helland. 
Av 
P. A. Øyen. 
I disse dage kan en vore universitetslærere, der er lands- 
kjendt som faa, feire sit syttiaars jubilæum. Det er Amund 
Helland, født i Bergen 11te oktober 1846. Det er rart at tænke 
sig at en mand som Helland der netop staar oppe i utgivelsen 
av det kjæmpexnæssige arbeide »Norges Land og Folk«, er 
ifærd med at passere de sytti aar. Det er ogsaa vanskelig at 
faa sig til at tro det, naar man sitter bænket i gemytlig sam¬ 
tale demte i hans lune hjem paa Drammensveien og ser det 
livlige glimt i øinene, naar talen falder paa gamle dage eller 
kredser om nutidsforskernes mangeartede problemer. Men 
er det saa at dype og alsidige interesser er vigtige momenter 
til at holde ungdommen vedlike, selv under de graanende haar 
og alderens mange aar, saa eier Helland disse goder i rigt 
maal. 
Det er ogsaa et rigt liv som ligger bak. 
Helland blev student 1864 og bergkandidat 1868, men alle¬ 
rede aaret iforveien var han blit ansat som amanuensis ved 
det metallurgiske laboratorium, saa han allerede næste aar vil 
kunne feire sit femtiaarsjubilæum som universitetsmand. 
Da saa Helland fire aar efter sin ansættelse som amanu¬ 
ensis offentliggjorde en avhandling om Ertsforekomster i 
Søndhordland og paa Karmøen«, som jo laa hans universitets- 
gjerning temmelig nær, var der vel kanske faa som anet at hans 
arbeide saa snart skulde spre sig over et saa stort omraade 
og til emner saa fjernt fra det metallurgiske som de nærmest 
følgende aars publikationer kom til at vise. 
Grundene hertil turde ha været flere. 
Allerede om hans bedstefar Amund Helland, der var født 
paa gaarden Helland i Birkreim 1786 og i 1803 fulgte H. N. 
19 
