297 
Helland liævdet paa en entusiastisk, men skarp og logisk 
maate, bestandig støttet av iagttagelser ute i naturen selv, 
bræernes eroderende virkning og deres evne til at fonne over¬ 
flatens relief. Et enkelt saadant reliefforhold skal vi nævne 
i denne forbindelse nemlig det med et mindre heldig ameri¬ 
kansk navn som »hanging valleys« (hængende dale) beteg- 
nede; ti den første videnskabelige behandling av dette fæno- 
men er vistnok den av Helland givne i avhandlingen »Om 
dannelsen af fjordene, fjorddalene, indsøerne og havbankerne« 
hvor han paapeker dets almindelige forekomst omkring den 
indre del av Sognefjorden og i Jotunheimen. Og Helland ut¬ 
taler ganske direkte: »Hvis den bræ, der fylder en sidedal, er 
meget mindre mægtig end den bræ, der fylder hoveddalen, 
da maa denne sidste antages at naa et større dyb ved sin 
erosion, hvoraf følgen da vilde være, at sidedale kom til at 
udmunde i høiden over hoveddalens bund«. Og ved en senere 
anledning tilføier han: »Saadanne sidedale, i hvilke erosionen 
ikke har formaaet at holde skridt med erosionen i hoveddalen, 
er meget talrige i Norge — — — mange af de i Gudbrands¬ 
dalen og Valdres udmundende sidedale styrter i stryk og fos¬ 
ser ned mod hoveddal en.« Det samme uttrykt i andre ord 
var det Helland liævdet ogsaa i den ovenfor nævnte engelske 
avhandling. 
Det er igrunden ganske merkelig at selv en saadan dis- 
kussion om glacialerosionen som den der førtes ved geolog- 
kongressen i Stockholm saa sent som i 1910 heller ikke bragte 
synderlig nyt. Vi gjenfinder hos Ramsay, Lorange og Hel¬ 
land mesteparten av det. 
Endnu bør vi i denne forbindelse merke os Hellands ori¬ 
ginale fremstilling av vort lands overflateform og dens dan¬ 
nelse: »det sydlige Norges overflate har dannet et skraaplan 
mod s.o., og et med stærkere heldning mod v. og n.v. Begge 
disse er ved senere eroderende kræfter gjennemfuret med 
dybe dale, f jorde og indsøer, men paa Vestlandet er skraa- 
planet i den grad gjennemfuret og de enkelte fjeldmasser i den 
grad udmeislede af det almindelige plateau, at overfladen dan¬ 
ner fjeld i fjeld, saa at skraaplanet kun ved talrige maalinger 
endnu kan erkjendesp 
Høsten 1876 hadde Helland studert sjøerne i Bayern og 
