301 
kende som lærer, særlig for selvtænkende elever, er igrunden 
selvsagt. Og mange er de som i taknemmelig erindring min- 
des forelæsningstimerne ved Hellands kateter og eksknrsions- 
dagene. For dem, der stod ham nærmere, vil de samtale- 
timer, som tilbragtes i hans lune hjem, bevares i uforglem¬ 
melig erindring. 
Og fra disse mange, ute og hjemme, fra strand og dal og 
fjeld vil i disse dage ømme tanker og varme ønsker samle sig 
om den gamle stridsmand at det endnu længe maa undes ham 
at føre an i den kamp og fremme de opgaver, hvori han har 
lagt alt sit arbeide for fædrelandet, for hvis vel han føler like- 
saa varmt som sin gamle bedstefar. 
Om lavernes gonidier. 
Av Bernt Lynge. 
En lav definerer vi som en plante, sammensat av to deler, 
nemlig: 1) en ufarvet del, som i enhver henseende stemmer 
overens med soppenes store plantegruppe og 2) farvede deler 
(grønne eller blaagrønne), som vi kalder gonidier. Disse viser 
merkelige likheter med algerne og opfattes nu av de fleste 
videnskapsmænd som virkelige alger, der lever i symbiose 
med soppen i laven. 
Før mikroskopet kom i bruk blandt botanikerne, kunde 
man ikke gjøre sig nogen ordentlig forestilling om, hvad goni- 
dierne var for noget. Det laa nærmest at tænke sig dem bare 
som farvede deler av lavens plantelegeme. 
Mikroskopet viste imidlertid snart, at det ikke bare var 
farvede baand, som trak sig gjennem lavens plantelegeme, men 
at det var formede legemer, som hadde sin ganske bestemte 
plads i planten (Wallroth 1825). Det faldt noksaa naturlig at 
bruke denne vigtige iagtagelse til en inddeling av laverne. Man 
fandt, at i nogen laver var de spredt mer eller mindre jevnt i 
hele plantelegemet eller thallus, dem kaldte man for H o m o- 
o m e r e laver. Andre var høiere organisert, gonidierne var 
samlet i en smal stripe nær overflaten og dem kaldte man for 
Heteromere. 
Endvidere var der forskjellig farve paa gonidierne, nogen 
