314 
Elfvings konklusion lyder som saa, at i alle de 
undersøkte tilfælder er det godtgjort, at goni- 
dier opstaar av de u farvede celler. Dette er et 
resultat, som strider sterkt mot alt, hvad vi ellers vet om sop- 
celler; der er ingen egenskap mer karakteristisk for dem end 
netop den, at de ikke kan danne assimilerende grønne deler. 
Derfor har alle soppene — utenom lavsoppene, om E 1 v i n g s 
resultater er rigtige — maattet vænne sig til en anden ernæ¬ 
ring end andre planter, de kan ikke assimilere og maa utnytte 
de organiske stoffer, som andre planter har dannet, enten ved 
direkte at snylte paa levende organismer (parasiter) eller ved 
at utnytte døde organismers organiske bestanddeler (sapro- 
fyter). — At Elfvings resultater virker revolutionerende 
paa tilvante forestillinger, er imidlertid intet argument imot 
dem, det gjør alle store nye tanker. Det kræver bare, at 
beviskjeden er helt sluttet, og at der ikke kan gjøres indven- 
dinger mot den paa noget avgjørende punkt. 
For at Elfvings anskuelse skal slaa igjennem, maa 
man opstille det krav, at der i en absolut sikker renkultur av 
lavhyfer virkelig er dannet gonidier, uten at der har været 
nogen mulighet for infektion utenfra. Dette krav er rigtignok 
meget vanskelig at efterkomme; for alle forsøksresultater gaar 
i den retning, at det er meget vanskelig at ernære lavhyferne 
med kunstig næring. Men umulig er det ikke. De kulturer, 
som hittil har været gjort, har imidlertid vist netop det mot¬ 
satte: i renkulturer utvikles der ingen gonidier; sættes der¬ 
imot gonidier til utenfra, kan man faa et fruktificerende 
thallus istand. 
Hvis kulturer allikevel skulde være for vanskelige at 
holde igang, saa har man en anden metode, som kunde gi 
sikre resultater, nemlig en detaljert undersøkelse av de for¬ 
andringer i protoplasma, som fører til dannelsen av et saa 
helt nyt organ som en farvebærer i en sophyfe. Det staar 
endnu tilbake at utføre saadanne undersøkelser. 
Naar man læser Elfvings samvittighetsfulde redegjø¬ 
relse for motstandernes argumenter, kan man ikke undgaa at 
bli slaat av, hvor sterke og avgjørende disse er. Den viden- 
skabelige verden har derfor hat vanskelig for at akceptere 
Elfvings resultater; det ser ut til, at der maa andre og 
mere avgjørende undersøkelser til før de kan bli anerkjendt. 
