Professor Mohn. 
Av Th. Hesselberg. 
Den 12te september kom det triste budskap, at professor 
Mohn var avgaat ved døden. Med ham er en av vore mest 
fremtrædende mænd gaat bort. I næsten 50 aar var han 
bestyrer av det meteorologiske institut og førte dette frem 
fra en beskeden begyndelse til dets nuværende stilling. Som 
leder av det meteorologiske institut og forfatter av en række 
videnskabelige artikler i aviser og tidsskrifter og ikke mindst 
paa grund av sin bok „Om Vind og Veir” er han blit en lands- 
kj endt mand. Og dog laa hans største interesse paa det rent 
videnskabelige omraade, og det er paa dette felt, at han har 
utført en række arbeider, som gjør hans navn udødelig. 
Henrik Mohn er født i Bergen 15de mai 1835, og fra 
sin barndom i denne sjøfartsby fik han den varme kjærlighet 
til og interesse for sjøfart, skibe og alt som angaar sjøen, som 
han bevaret i hele sit lange og virksomme liv. Paa skolen 
lærte han ikke naturfag, og da han i 1852 tok eksamen artium 
\ar det meningen, at han som de fleste av sine jevnaldrende 
fra Bergen skulde studere teologi. Men da han under for¬ 
beredelsen til examen philosophicum hørte professor Lang- 
bergs forelæsninger over fysik og professor Hansteen s 
forelæsninger over astronomi, aapnet der sig, som han selv 
siger i nogen efterlatte papirer, en ny verden for ham og kuld- 
kastet alle hans tidligere planer. Han valgte at studere til 
bergeksamen. Allerede i studietiden begyndte han at iagtta 
og eksperimentere paa egen haand. Han laget sig blandt 
andet selv en astronomisk kikkert, og med denne iagttok han 
fra sit fritliggende kvistvindu solflekker, jupitermaaner og 
maaneberge, og han gjorde optiske studier med selvlagede git- 
tere og andre figurer til at faa frem lysets bøiningsfænomener. 
I 1858 tok han bergeksamen og deltok samme sommer under 
bergmester Tellef Dahl i en geologisk undersøkelse i 
21 
