334 
Samme dag utstedte kongen lignende brev til en række 
andre lensherrer: I Baahus skulde der bygges 2 salpeterlader 
(et i Sønder- og et i Nordviken), i Tunsberg og Brunla len, 
Bratsberg len, Nedenes, Mandals og Lister len og i Stavanger 
len 1 salpeterlade i hvert len, i Bergenhus len 2 og i Trond- 
hjems len og i Jæmteland 3 lader. Det blir ialt for det hele 
land ikke mindre end 14 salpeterverker. Hvorvidt nu alle 
disse virkelig kom istand, kj ender vi for tiden ikke nærmere til. 
Nogen aar senere søker man at faa oprettet et privat sal- 
peterverk i det Trondhjemske. Ved brev av 28de oktober 1639 
erholder nemlig berghauptmand Otto Lorckog »Skriver paa 
vor Gaard udi Trondhjem« M a t s Pederssøn bevilling til 
paa egen bekostning at anlægge en salpeterhytte i Hommelvik 
(ca. 2 mil øst for Trondhjem); indtil verket var kommet »udi 
sin fulde Brug og Esse«, skulde bønderne uten betaling føre 
jorden frem, nemlig aarlig av hver hel gaard 6 tønder og av 
hver halv gaard 3 tønder. 
Ogsaa i sine sidste leveaar søkte Kristian IV at ophjælpe 
salpetertilvirkningen i Norge, idet Hannibal Sehested 
i brev av 19de januar 1647 tilholdes at drive og fortsætte sal- 
peterverket i Baahus og andensteds i Norge »efterdi det er det 
høieste som os og Riget til Defension kan være angelegen at 
komme udi Svang«. 
Kristian IV’s efterfølger Fredrik III synes ogsaa at ha 
interessert sig for salpetertilvirkningen i Norge; det heter saa- 
ledes i et brev til Gregers Krabbe dat. Kjøbenhavn 6te juli 
1653, at han skal forhøre sig, om der ikke var bønder eller 
andre som skulde være villig til paa egen bekostning »Sal- 
peter at eftersøge og syde, naar enhver fik Frihed paa vores 
og Kronens Eiendom, hvor det fandtes, at grave og det siden 
for billig Betaling at afhænde«. 
Dette er, hvad vi vet om salpetertilvirkningen i Norge i 
det 17de aarhundrede. 
Til sammenligning kan anføres, at salpetertilvirkningen i 
Sverige var ældre og av endnu større omfang. I 1520 
forordnede nemlig Gustav I, at kirkegaardenes jord skulde ut- 
lutes for at utvinde salpeter; i 1561 var der 22 salpetersyderier 
i Sverige, og i 1602 blev der fastsat en norm for, hvor meget 
salpeter, som kunde vindes av en vis mængde jord. Fra det 
17de aarhundrede foreligger der en række forordninger ved¬ 
rørende salpetertilvirkningen i Sverige. Vi skal ogsaa senere 
