355 
Dette paa sin vis forholdsvis , ganske enkle eksempel 
viser os ogsaa med et slag sammenstillingsopgavens eller den 
saakaldte korrelationsopgaves egentlige natur. Opgaven blir 
ingen mi^idre end av de tilbakeværende rester og deres ofte 
forandrede tilstand at utfinde den tidligere lovmæssige sam- 
menhæng mellem de i videre forstand fysiografiske: forhold 
paa land og hav, 'tillikemed det samtidig optrædende plante- 
og dyrelivs sammenhæng indbyrdes og avhængighet av de 
nævnte fysiografiske tilstande. Det er ikke vanskelig at se, 
at den opgave blir saa stor, at man med det nuværende 
kjendskap til forholdene man nedsætte sine fordringer ret 
betydelig med hensyn til sammenligningens nøiagtighet. Saa 
i de fleste tilfælde. 
Vi skal ta et andet eksempel. Man har saavel i Nord- 
vesteuropa som i Nordamerika fundet. en lang, temmelig kom- 
plicert morænerække, der med tilhørende morænelandskaper 
viser nogenlunde samme topografiske forhold, nogenlunde 
samme dimensioner og nogenlunde samme forvitringsgrad og, 
hvad der veier sterkt i samme retning, omtrentlig samme for- 
holdsstilling til de andre kvartære avsætninger. Paa grund 
av disse sammentræffende omstændigheter har man saa antat 
med nogenlunde sikkerhet at kunne bringe disse to moræne- 
drag i korrelation og endvidere paa grund av det organiske 
livs forhold til disse to morænerækker antat at kunne 
betragte dem som den omtrentlige gramse for den sidste store 
nedisnings bræer inden de to omraader, nemlig i Europa en 
linje gjemiem Nordtyskland omtrent ved Berlin og vjdere 
gjennem Holstein og Schleswig samt omtrent gjennem Jyllands 
midte op til Viborg, hvor den syd for Limfjorden gaar over 
mot Vesterhavet, og i Nordamerika strækker den sig med 
forskjellige større utbugtninger syd for de store sjøer, hvorfor 
den tilsvarende * istid har faat navn av Wisconsin-istiden. 
Det er denne jeg for Nordvesteuropa har foreslaat at betegne 
som Ra-tiden, væsentlig av den grund at det egentlig først 
i vort land er lykkes at paavise, at de større moræner av 
denne gruppe er egte oscillationsmoræner. 
Og netop med henbilk paa det her nawnte forhold, hvor¬ 
ved det er lykkes at fremfin.de rester av det tidligere dyreliv 
i ødelagte lerlag, der i rester gjenfindes i selve morænerne, 
