22 
unger. En saadan veksling av kjønnet og parthenogenetisk 
forplantning kaldesi „heterogoni“ . Da hver enkelt saaclan blad- 
lu samme kan føcle flere levende unger om dagen, og disse 1 inden 
f au dage viser siamme frugtbarhet som moren, forklares derved 
noksom hvordan bladlusene i kort tid kan ta saadan overhaand 
som de ofte gjør under for deres utvikling heldige veirforhold. 
Størstedelen av clenne talrike avkom er gjerne vingel øste dyr, 
men desforuten kommer der ogsaa frem endel som faar vinger 
og derved blir Istan d fil at sprede sig til andre planter og saa- 
lecles føre bladlusplagen videre. Ifald de ikkei hadde saa mange 
fiender stom de' har, vilcle' de komme til inden, kort tid at gjøre 
ende paa al plantevekst, da bare avkommet av en eneste stam¬ 
mor, cler utklækkes om vaaren av de overvintrede egg, • vilde 
beløpe sig til mange millioner eller endog milliarder, hvis de 
alle fik leve og formere sig paa vanlig vis. 
Men bladlusenes utviklingshistorie har endnu eiendomme- 
ligere forhold a.t opvise, idet man f. eks. finder arter med to 
for s\k j e 11 i g ei sideordnede ut viklingsrækker , 
der holder til enten paa forskjellige dele av en og samme plante 
eller endog paa ganske forskjellige plantearter, og til bestemte 
tider flytter over fra den ene til den anden. Den tidligere saa 
berygtede vinlus (phylloxera vastatrix), der har anrettet de 
voldsomste øclel æggelser paa vinrankerne baade i Frankrikei og 
andre vinproducerende lande, har en saadan dobbelt utviklingS'- 
cyklusi, hvorav clen ene lever nede i jorden paa røtterne, den 
anden i fri luft paa bladene, hver indiesluttende flere forskjel¬ 
lige former med clels kjønsløs og dels kjønslig forplantning, 
samt begge rekrutterende hinanden gjensidig med individer, der 
vandrer fra. røtterne op til bladene, og andre der vandrer den 
motsatte vei. Paa rottrevlerne av vinranken finder man bitte 
smau gule og vingeløse lus sitte og suge 1 , hvorved sugerøtterne 
svulmer op til knollignende, uregelmæssige knuter og derved 
blir uskikket til at opta næring, tørker bort. og raatner, og plan¬ 
terne sykner hen og dør. Disse lus er lignende- „ammer“ som 
hos. andre bladlus, idet de formerer sig uten nogen befrugtning, 
men istedetfor levende unger lægger de egg, en 30 1 —40 stykker 
hver. Omtrent- en ukes ticl efter fremkommer derav nye ammer, 
og saaledes fortsættesi formeringen hele sommeren og høsten 
igjennem, op til 7—8—9 generationer; efter hinanden (allesam- 
