Røntgenstraaler og atømstruktur. 
Av L, Vegard. 
II. 
L a u e s t -e o r i og F r i e d r i c h og K i p p i n g. ån- 
e k s p e r i m e n t e r. 
§ 4. Det har længe været ant at av kry stal ograf er, at kry- 
vst all erne 1 var opbygget av smaadelø, der var ordnet paa regel- 
mæsisig maate i saakaldte rumgitre. Hvis: man antar at de ele¬ 
menter der opbvgger rumgitret, er atomer eller molekyler, kan 
man let med kjendskap til krystallens specifike vegt samt til 
antallet av molekyler i grammolekylet beregne størrelsesordenen 
av den mindste avstand mellem to paahinanden følgende ele¬ 
menter i rumgitret. En saadan beregning vil gi at denne av¬ 
stand er av størrelsesordenen 10 —8 cm. 
Den teoretiske fysikker Daue, som antok røntgenstraaierne 
for æterbølger, kom paa den tanke, at ifald røntgenstraaierne, 
som av mange antat, hadde en bølgelæiigde av størrelsesordenen 
10— 8 cm., maatte man vente at faa frem bøinings- eller diffrak- 
tionsfænomener ved hjælp av krystallernøs rumgitre paa lignende 
maate som lyset- bøies i et almindelig Fraunhofers gitter. 
Teorien for krystalgitteret vil dog i sin almindeligste form 
være betydelig mere komplicert end for det pl ane gitter, ti mens 
det sidsite kun har regelmæssig beliggende aapninger i én ret¬ 
ning, saa har et krystalgitter regelmæssig anordning i tre dimen- 
tioner. Det lykkedes dog Laue at opstille de almindelige lig- 
ninger til bestemmelse av de- avbøiede straalers retning. 
Laues idé blev paa hans foranledning prøvet av de to unge 
Miinchener-fysikkere Fiiedrich og Kipping, og det viste sig at 
Laues antagelse og teori paa en glimrende maate blev bekræftet. 
Eksperimentet er i princippet- helt enkelt og antydet i hg. 2. En 
x-straaiebundt avgrænset ved blyskj ermer forsynt med spalte- 
aapninger passerer gjennem eri krystal og falder paa en foto¬ 
grafisk plate. 
