35 
Fig. 3 viser et a,v fotografiernei fremkommet ved at straa- 
lerne' passerter gjennem zinkblemde langs en av ho ved akser ne. 
Vi ser foruten den sorte midfflek, som skyldes den ubøiedé 
straale, en række av sma.a skarpe flekker, ordnet med firdobbelt 
symmetri omkring centret. 
Laue. viste at beliggenheten av punkterne stemte godt med 
hans teori. I fig. 3 b er flekkerne optegnet saaledes som de er 
utledet av Laues teori. Som vi ser, stammer teori og eksperi¬ 
ment godt overens. 
Laues tydning fører til antagelsen av en række bestemte 
bølget ængder for de avbøiede straaler. Hans tydning var imid¬ 
lertid rent matematisk, og gav ingen forklaring paa hvorledes 
disse homogene straalebundter opstod. 
Det var den unge engelske fysikker W. L. Bragg der bragte 
fuld klarhet med hensyn til dette spørsmaal, likesom han i det 
hele har angit det enkleste synspunkt for forstaaelsen av bøi- 
ningsfænomenet og for bestemmelsen av straalernesi retning ] 
men ikke nok hermed, skjønt hans tydning matematisk set er 
identisk med Laues, siaa viste den Bragg’skei anskuelsesform sig 
særlig frugtbar og førte til enklere metoder og til nye op- 
dagelser. 
W. L. Braggsi tydning. 
§ 5. Bragg kommer til sin tydning ut fra betragtningen over 
de punkter i rumgitteret der ligger forenet i et og samme plan. 
Lægger man gjennem tre av rumgitteretsi punkter, der ikke lig¬ 
ger paa samme rette linje 1 , et plan, vil dette være belagt med 
punkter av endelig punkttæthet. Av disse planer vil der være 
et faatal som har en. særlig stor punkttæthet, og Bragg kommer 
paa den tanke at de avbøiede straaler i Friedrich og Kippings 
eksperiment muligens, skulde kunne betragtesi som straaler reflek¬ 
tert fra. disse planer 1 . Det skulde» imidlertid ikke være nogen 
ordinær reflektion, der for en given bølgelængde fandt sted for 
alle vinkler, men optraadte kun naar visse betingelser var 
opfyldt. 
Bragg viste at denne betingelse lar sig uttrykke særdeles 
enkelt. 
Er avstanden mellem to paahinanden følgende punktplaner 
d 1 ). og falder en straale av bølgelængde A. ind paa disse planer 
h Størrelsen d kan passende kaldes gitterkonstanten. 
