36 
under en vinkel ø, saa lyder betingelsen for reflektion: Læng- 
den 2 d. sin ø maa være lik et helt antal bølgelængder, eller: 
(1) 2 d. sin ø = n k, 
hvor n er et helt tal. 
Vi indser av dette, at om røntgeiistraalerne- alene beistod av 
enkelte homogene straalegrupper, vilde det være en blot tilfæl- 
dighet om betingelsen for reflektion for disse straaler var op- 
fyldt. Som vi vet fra forsøk av Barkla og andre, bestaar imid¬ 
lertid straalerne fra antikatoden av to hovedgrupper: 1) d e 
homogen e s t r a a, 1 e r, der er karakteristiske for metallet i 
antikatoden og 2) d e h e t e r o g e n e s traale r, hvis haard- 
het og dermed ogsaa bølgelængder varierer næsten kontinuerlig 
inden forholdsvis vide grænser. 
Betragter vi nu Friedrich og Kippings forsøk, saa er det 
litet saudsynlig at faa reflektion av de homogene egenstraaler; 
derimot, siger Bragg, vil der i den h e t erogen e bundti altid 
inden visse grænser være bølgelængder der tilfredsstiller be¬ 
tingelsen for reflektion. Krystallen vil sa,a at s:i ut¬ 
sondre av de primære straaler de bølgelæng¬ 
der s o m p a s s e r. 
Den Braggske anskuelsesform førte ogsaa til en enkel be¬ 
stemmelse av de avbøiede straalers retning eller til beliggen¬ 
heten av flekker nei paa den fotografiske plate i Friedrich og 
Kippings forsøk. 
Et enkelt resonnement førte til at flekkerne dannet skjæ- 
ringspunkternø for systemer av ellipser, og disse kunde let be¬ 
stemmes naar rumgitteret antokes kjendt. 
Er rumgitteret feilagtig valgt, faar man uoverensstemmelse 
med eksperimentet, og vi indser at man paa denne maate kan 
komme til en bestemmelse av rumgitter e t. 
I fig. 3.c er angit Braggs konstruktion av Friedrich og Kip¬ 
pings bøiningsfigurer for zinkblende, og viser at flekkerne falder 
i skj æringspunkterne for ellipserne. 
Paa grund av at zink har meget større spredningsevne end 
svovel, vil flekkerne være bestemt ved zinkatomerne alene. For 
at faa forklaret flekkerne maatte Bragg anta som elementært 
rumgitter en terning med et zink a t o m i h v e r t 
hjørne og et atom i midten av hver sideflate. 
