41 
loven naar vi istedetfor bølgelængden indfører svingetallet = 
Lyshastigheten. 
Bølgelængden. 
I tabellen er opført størrelserne Ql og Qk. Disse er be¬ 
regnet av svingetallet paa følgende enkle maate: Qk = I 7 - 
r 4 V II 
/ ¥ V Vi ser av tabellen at for begge serier vokser Q 
^ <>• 
med samme beløp som atomtallet N". Eller for en og samme 
serie er differencen mel lem størrelsen Q og atomtallet den samme 
for alle elementer. Dette vil si det samme som, at hvis. denne 
difference er kjendt for ett element, kan vi beregne svingetallet 
for et hvilketsomhelst andet element naar vi kjender dettes 
atomnummer. 
M o s e 1 e j s maalin g e r m a a s.aaled-es s i s at 
bringe et direkte bevis for, at a t o m n u m r e t 
spiller en fundamental rolle i atomet.s o p - 
bygning, idet det entydig og paa en s a a e n k e 1 
maate b e s t e m m e r e t e 1 & ments r ø n t g e nspekt 
r u m. 
Køntgenspe k t r a o g a t o m s truktu r. 
§ 8. Som allerede liævnt, antas lyset at utgaa fra de elek¬ 
troner der omkredser den positive kjerne. Ogsaa x-straalernø er 
at betragte som lys med meget liten bølgelængde, og ialfald de 
homogene: røntgenstraaler maa antas at utgaa fra. saadanne elek- 
tronsy sterner i atomets indre. Derimot er deit endnu mere tvil¬ 
somt hvorfra det- heterogene røntgenstraalespektrum skriver sig. 
Ifølge Stokes skulde det være æterimpulser utsendt fra det brem- 
sede elektron (katodeistraale). Seemanns. resultat tyder derimot 
nærmest paa at ogsaa. det heterogene spektrum ntgaar fra ato¬ 
mets elektroner. 
Sammenligner vi linjespektra av røntgenstraaler med linje- 
spektra av lys, saa er der eh iøinefaklende forskjel. 
Foruten det meget lavere svingtal viser lysspektrerne mange 
flere linjer, optil flere tusen, og der synes for disse ikke at være 
nogen simpel lov som forbinder spektret av et element med 
T ) Størrelsen v 0 er Rjtlbergs konstant lik 3 290 X 10 ls . 
