/ 
56 
vendig med mange rum forsynede galler, som man ftnder i 
spidsen eller paa siden av grenene. Av disise fremkommer en 
stund ut paa. sommeren vingede hanner, og baade vingedø og 
u vinge de hunner a.v en anden art, den brune ekeskudgal- 
h veps (cynips q uere us- terminalis = teras terminalis). De 
vingeløse hunner kryper eiter parringen ned i jorden og lægger 
si ne egg i rottrevlerne av eken, ofte flere fot under jordover¬ 
flaten. Derav opstaar paa røtterne ureg elmæssiige galler, der 
sitter klumpe vis sammen, og hvorav senhøstes utklækkes den 
utelukkende av vingeløse hunner bestaaencle vintergeneration 
(beskrevet som biorhiza aptera). Disse overvintrer og er tidlig 
næste vaar paafærde med at lægge egg paa ekegrenene, hvorav 
der igjen opstaar de svampede galler, som tjener til utvikling 
av den kjønnede sommergeneration. 
Et lignende forhold er nu paavist at finde sted hos en hel 
række- galhvepsarter paa ek, idet der altsaa er en stadig veksel 
av gen erat ioner med kjønslig og parthenogenetisk forplantning. 
Ved siden av disse' er det imidlertid fremdeles, arter hos- hvilke 
det endnu ikke har været mulig at finde andet, end hunner, som 
stadig forplanter sig gjennem parthenogenetisk egglægning, saa 
det for disses; vedkommende ser ut som om hannerne skulde 
være rent forsvundet! Man har ogsaa i denne henseende kun¬ 
net paa vise overgangsformer, idet der f. eks. paa roser lever et 
per slags galhvepser som næsten udelukkende bestaar av hun¬ 
ner, men hvor det dog som en sjeldenhet engang imellem blandt 
den store, mængde hunner endnu kan utklækkes en enkelt han. 
Det. synes temmelig tvilsiomt. om en saadan rent undtagelsesvis 
forekommende tilsynekomst av en enkelt han blandt de ellers 
al tid uten befrugtning egglæggende masser av hunner egentlig 
kan tillægges nogen synderlig betydning. Der er mange for¬ 
skere som deri kun ser et bevis- paa at hannerne hos; disse 
arter er paa gode veie til at forsvinde, likesom de maa anses 
som allerede helt forsvundet hos saadanne arter hvor det aldrig 
har lykkedes at paavise andet end hunner 1 . 
Man. kj ender forøvrig ogsaa ganske tilsvarende eksempler 
blandt bl ad lusene, hvor der likeledes findel arter hvor 
ingen kjønsindivider er at paavise, men udelukkende parthenoge- 
netiske ammer. Hvor utilbøielig man derfor end i det længste 
har været til at tro paa eksistenslen av en udelukkende parthe- 
