61 
kunnet bevise at dyprenderne har tapt noget av sin oprindelige 
masse. 
Man har ved hjælp av huller optat lerprøver fra. forskjel¬ 
lig dyp i dyprenderne og fundet at lerets vandindhold tiltar 
med dybden; øverst har man en 2—4 m. tyk plate av fast 
g r a a 1 e r eller stolpeler, derunder kommer en bløt b 1 a a - 
1 u m s , som i de dypere lag gjerne indeholder 52—54 vol °/ 0 
vand svarende til lerets vandkapacitet; paa nogen steder viser 
blaalumsen sig endog overmættet med vand og indeholdt i sep¬ 
tember 1914 58—70 vol °/ 0 - Dette var saaledes tilfældet i dyp- 
r en der ret over un d ergrun dsbunens tunnel og i ganske kort av¬ 
stand fra denne. Av disse undersøkelser fremgik at leret i 
dyprenderne i 1913 og 1914 var saa vandrikt som det omtrent 
er mulig for det at være, og at vandrigdommen i leret var like- 
saa stor like over tunnellen som paa andre steder i byen. Våndet 
i dyprendernes 1 enn ass er kan derfor ikke finde avløp til tun¬ 
nelen, og det vand som optrær paa sprækker eller enkelte 
opknuste soner i tunnelen, maa skrive sig fra længere bort- 
liggende steder og ikke fra led ag ene i dyprenderne. Dermed 
er da ogsaa vandtapningshypotesems urigtighet bevist. 
Tilbake staar da at paavise den virkelige aarsak til sprække'- 
dannelsien i husene, som faktisk tiltok fra høsten 1912 og fort¬ 
satte i 1913 og første halvdel av 1914, skjønt i avtagende skala. 
Man maa da erindre, at grunden til sprækkedannelsen er 
husenes' synkning paa grund av svigtende grundlag. Grund- 
laget for de sprukne gaarde bestaar helt eller delvis av ler. 
Leret har den egenskap at det blir fast og haardt naar det 
mister vand, men bløtt og klissent naar det optar vand. I 
van dm ættet og bløt tilstand faar leret en liten bæreevne og gir 
eifter for trykket a,v d© paa leret fundamentertei hus. Dette er 
hvad der faktisk foreligger. Lerets bløthet og vandindhold 
staar i forbindelse med grundvandsstanden. Under grundvands- 
nivaaet er leret bløtt, idet alle porer er fyldt med vand, over 
grundvandsstanden er leret mere eller mindre fast, idet en del 
av lerets porer her er fyldt med luft. Det er den øvre fastere 
lerplate som væsentlig har baaret husene. Hvis derimot grund- 
vandsstanden stiger, blir leret opbløtt nedenifra., og den øvre 
faste lerplate Blir tyndere og faar en mindre bæreevne; som 
følge derav vil husene synke.' 
