ogsaa har talt om en kometdyrekreds paa samme vis som 
Aristoteles taler om planetdyrekreds. En av dem som interes¬ 
serte sig herfor, var Pariserobservatoriets første astronom Cassini I 
— han som ikke Var tilfreds med den bane Kepler hadde anvist 
planeterne, nemlig ellipsen men søkte at knytte sit navn til 
en opdagelse som skulde kjendes av alle senere slegter — den 
nemlig at planeterne bevæger sig i den kurve som fik efter 
ham navnet Cassinoiden. Det karakteristiske ved denne kurve 
er at den dannes av de punkter i planet hvis avstande fra to 
givne punkter har et konstant produkt, mens ved ellipsen disse 
avstande har en konstant sum. 
Cassinis kometdyrekreds har man i følgende distichon: 
Antinous, Pegasusque Andromeda, Taurus, Orion, 
Procion atque Hydrus, Centaurus, Scorpius, Arcus. 
Planeter kan kometerne ikke være; det hævdede som nævnt 
Aristoteles, og halen kan ikke skyldes refleksion, ti man har 
ofte hat kometer uten hale. Heller ikke er det tilfældet som 
enkelte lærte, at kometen kun sees i nord og omkring sommer- 
solhverv. Saaledes hadde man den store komet i 372 f. Kr. 
i den egn hvor solen gaar ned ved jevndøgns tider; samtidig 
hadde man jordskjælv og stormflod i Achæa. Og mange kometer 
er set i syd. Og den komet som var synlig i aaret 427 f. 
Kr. i nord, hadde man omkring vintersolhverv. Heller ikke kan 
Aristoteles slutte sig til Ægypternes lære, at kometer opstaar 
ved konjunktion av planeter og fiksstjerner. 2 ganger har han 
selv set hvorledes Jupiter kom i konjunktion med en stjerne 
i Tvillingerne, og efterpaa var ikke spor av nogen komet at se. 
Aristoteles gaar nu over til at opstille sin egen teori for 
dannelsen av kometer. Enkelte mente jo at kometer ikke 
hadde været til saa længe som planeter, og der var dem som 
lærte at de blev skapt da Troja sank i grus. 
Efter Aristoteles er vor jord omgit av 3 forskjellige luftlag. 
Det nederste, hvori vi lever, kjender vi bedst; det er bunden til 
jorden og kan ikke komme væk fra den. Det næste lag er meget 
koldt, og levende væsener kan ikke holde ut i denne kulde. 
Som det første lag er ogsaa dette bunden til jorden og 
ubevægelig som denne. Det tredje og høieste lag tar del i 
himlens daglige bevægelse og er ikke saa koldt som det netop 
nævnte, fordi det er nærmere ildregionen: men ellers er det av 
