76 
vil vare nogen tid før denne indfinder sig. Forsvinder kometen, 
stiger alt det brændbare i kometen op i de høiere luftlag og vil 
da ikke genere os videre. Men asken synker ned, om end meget 
langsomt og fordærver paany luften: men dette tar tid, og det 
kan vare længe inden de nedre regioner er blit tilstrækkelig' 
opfyldt av kometaske. Derfor kan følgerne av kometen strække 
sig ut over flere aar. og er som rimelig kan være desto uhyg- 
geligere jo længere de lar vente paa sig. 
Saadan saa dette system ut; det var ganske konsekvent 
uttænkt naturligvis, forutsat man gaar med paa at kometen stam¬ 
mer fra jorden. (Fortsættes). 
Regnormene, 
Av 0. J. Lie-Pettersen. 
Der er dyr, selv blandt de ganske smaa uanselige arter, 
som rent uvilkaarlig fremkalder frygt, ja undertiden formelig 
rædsel; andre der like saa sikkert fremkalder avsky og væmmelse 
hos mange mennesker. 
Til de førstnævnte liører som bekjendt edderkoppene, av 
hvilke jo de fleste av vore norske arter er ganske uskadelige 
for mennesker, og desuten mange insektarter. Til den anden 
gruppe hører blandt andre regnormene. 
Jeg har set og hørt om folk, der gebærdet sig næsten 
hysterisk ved det blotte syn av en større regnorm. Og det er ikke 
bare blandt det saakaldte „svake kjøn u at denne, som det synes 
rent instinktive, følelse av væmmelse kommer til syne; ogsaa 
blandt mændene flndes der mange som ikke let kan bekvemme 
sig til at røre ved disse helt uskyldige og uskadelige dyr. 
Selv blandt naturforskerne forekommer naturligvis av og til 
denne form for idiosynkrasi, og det er maaske ikke helt ute¬ 
lukket, at denne omstændighet til en viss grad er skyld i at saa 
forholdsvis faa av dem har git sig av med studiet av disse 
landdyr. 
Ikke destomindre er regnormenes naturhistorie i sine store 
hovedtræk nu blit ganske godt utredet. Vi kjender nu ikke 
