87 
iagttagelser som er blit gjort av senere forskere og tillike av 
nærværende forfatter, viser at bladene oftest angripes fra selve 
bladplaten, mot hvilken dyrenes mnnd blir presset, og at sugnin- 
gen foregaar ved hjælp av mundhulens og svælgets muskel- 
bevægelser. 
I den omstændighet at bladene for det meste er inddradd 
med den spidse ende foran, saa Darwin et bevis for at disse 
dyr var i besiddelse av en forholdsvis bøi intelligens. Han lot 
sine — i blomsterpotter holdte — forsøksdyr indsamle papir¬ 
stykker, der var klippet som trekanter med forskjellige vinkler, 
og fandt at ogsaa disse som regel blev indtrukket med den 
spidseste ende foran, dog ogsaa — omend sjeldnere — med den 
brede kant vendt nedad. 
Nogen høiere aandelige kvaliteter kan man dog neppe til- 
lægge disse dyr, og naar bladene oftest findes indtrukket med 
spidsenden foran, ligger heri neppe noget andet og mere end 
at bladene paa denne maatte lettest lar sig dra ind i rørene. 
Det er som foran berørt ikke bare løvblade regnormene ind- 
samler. Ogsaa andet organisk materiale drar de ned i sine 
rør, saaledes furunaaler, rester av større og mindre dyr, kjøt 
og fett, ja endog dele av dræpte artsfæller. 
I min have i Sanddalen saa jeg dem sommeren 1901 begrave 
friske plantedele i temmelig stor utstrækning. Mest var det 
græsstraa, men ogsaa blade av forskjellige blomsterplanter, lev- 
køier og asters, samt av flere kjøkkenvekster. 
Efter nogen dages forløp var de nedtrukne bladdele helt 
gule og delvis opløst og fortært i spidsen. 
I blomsterpotter angriper de ogsaa saavel avdøde som 
friske rotdele og bringer derved planterne til at visne. Der er 
de altsaa absolut skadelige, hvad sikkert mange læsere av egen 
sørgelig erfaring vil kunne bekræfte. 
Endel av det indsamlede materiale ben 3 T ttes forøvrig av 
regnormene til at stænge røraapningen med. Hertil anvendes 
foruten barnaaler og grenstykker ofte Stener eller deres egne 
ekskrementer. Denne stængning er vel nærmest nødvendig av 
hensyn til skoloopenderne, som synes at være deres værsfce 
fiender blandt leddyrene, og muligens ogsaa av hensyn til flere 
insektarter; kanske ogsaa for at hindre indtrængen av tør luft. 
Med hensyn til regnormenes ntbredningsforholde, saa er 
