96 
tidligere kan. ha været utfyldt av en indsjø. I det mindste bestaar 
hele fjeldlsiiden av tuffer, som uten videre kan erkjendes. at være 
avleiret av et lokalt ferskvand. Reck forsøker at paavise at 
mennesikeskelettet er samtidig med selve tufdannelsen og at det 
saaledesi paa grund av de i tuffen forekommende dyref ormer, 
maa være meget gammelt (diluvialt). Det skulde da antas, 
at det er omkommet ved at det er styrtet i sjøen, og er blit 
dækket av slammet. Om selve memneskeskeiettet, som sies at 
være aldeles iortrinlig konservert, meddeles in,tet, siaa de interes- 
santestei spørsmaal fremdeles staar ubesvaret. 
Noget mere er derimot meddelt om et nyt fund fra Tysk¬ 
land av betydelig interesse. Det er gjort iaar ved Oberkas- 
s;el litt øst for Bonn, og der er alt git den første videnskabelige 
meddelelse om det av de vel kjendte forskere Yerworn, 
B onnet og Steinmann. Det bestaar av et man ds- og et 
kvindeskelet fra slutningen av istiden, — manden har været 
omkring 40—50' aar, mens kvinden har været i 20-aarene. Ske- 
lette-ne blev fundet ved et basal tsten brud, og er nu præparert 
ved Bonns universitet. De geologiske forhold er meget klare, 
og likeledes er det arkæologiske materiale siaa karakteristisk at 
fundet kan tidfæstes nøle til det første avsnit av Magdalenien- 
tiden (rensdyrtiden) i Enropa. Der Vev fundet et karakteristisk 
glatteinstrument av ben og deisuten flere gjenstande med tegnin¬ 
ger av hester, slik som man kjender dem fra Sydfrankrike og 
Pyrenæerne>, men ikkie hittil fra andre omraader. Et av disis© 
stykkene laa under hodet paa det ene Oberkassel-skeiet. Begge' 
de døde var gravlagt eiter Magda] enien-tidens ritus paa selv© 
bopladsen, og de har været indballert med en intensiv rød jord¬ 
blanding av ler og okker, og dækket til med store basialtplater. 
Denne omhyggelige behandling kan man takke for at det nye 
fund har git vidensikapen det antagelig første virkelig hele men¬ 
neske skeiet fra istidens stenalder. 
Antropologisk er begge individer meget interessante. De 
tilhører den ]angskalleide C r o -M agnon-rase og er merke¬ 
lig nok meget simaa. Kvinden har hat en legemshøide av høist 
155 cm., og manden har ikke været høiiere end 160 cm. Kvinden 
har været meget fint' bygget, manden grovere, —• et. individ av 
ganske overordentlig kraft. Ingen av de to individer ansees 
for at være av helt rent Cro-Magnon-blod. Det synes at vise 
sig, at kvinden i flere henseender har kjendemerker tilfælles 
med den saakaldte Aurignac-rase. Man kan netop i denne hen¬ 
seende komme til at vente sig interessante, utredninger av den 
fyldigere videnskabelige bearbeidelse av det vigtige fund. 
A. W. B. 
