117 
Fysikalsk vil dette -si, at der til at opvarme ©t legeme der 
har en temp era,tur av -f- 273°, behøves; uendelig litet varmei. Det 
er altsiaa umulig at fa.a et legeme saa koldt siom. — 273°, ti alle¬ 
rede uendelig litet varmei vil da opvarme! det relativt meget. 
Ogsaa dette stemmer med erfaringen, ti man har ikke kunnet 
komme det absolut© nulpunkt nær mer e end et par gr ader tr o ds 
alle anstrengelser. 
N e r n s t s varineteorem er imidlertid ikke istan d til at løse 
spørsmaalet om hvorledes: den specifike varme videre: forandrer 
sig med temperaturen. N er ns t og Lin dem a,n n, opstillet 
en empirisk formel som uttrykte den specifike varm©' meget godt 
ved alle temperaturer., men de kunde ikke gi nogen teoretisk 
begrundeise for den. 
F i n s t e i n,, og senere D © b y e anvendte nu Plancks 
kvantenhypoteso paa, en ganske original maate. De antok at 
varmen i et fast legeme findeis' som elastiske svingninger i lege¬ 
met. Dissei sivingninger fo^e^ar naturligvis' fuldsfændig uordnet-, 
s:aa at legemet som helhet ikke viser nogen bevægelse. Videre 
antok de at kvantenteorien, gjælder for disse svingninger like- 
siaavel som for lysisvingningeir. Etter Planck kan nu hver av 
disse svingninger kun. ha et helt an tal energikvanta. Dette antal 
er avhængig av temperaturen og Eins;tein og Deby© ind- 
s att e nu den samme t e m p e r a t u r a v h æ n g i g h e t for 
d i si si e svingninger som Planck hadde f u n d e t 
for lyssvingningern, e i det s O' r t e leg e m e s v a r - 
mestraaling. Samtidig kunde de regne ut baade antallet 
av disse svingninger og deres svingetal ved hjælp av de kj endte 
elastiske kræfter i legemet'. Men naar man kjender antallet 
av svingninger og vet hvor meget energi der falder paa hver 
svingning, kan man selvfølgelig ogsaa fin de hvor meget energi 
der er ialt; med andre ord, man kan finde legemets varmeindhold 
ved enhver temperatur og derav atter den specifikei varme. 
Denne sidste er jO' ikke andet end forskjellen mellern leigemetsi 
totale varmeindhold ved to- temperaturer der ligger 1° fra hin- 
anden. 
D e b y e s formel for den specifike varme gir 1 nu over¬ 
raskende god© værdier ‘ baade for forskjellige temperaturer og 
endog for forskjellig© stoffer, idet de. beregnede værdier stem¬ 
mer ined dem som N ernst og hans elever fandt ved maaling. 
