124 
rundt australiterne. Nu forstaar man ogsaa hvorfor australiterne 
var 1 saa godt avbalansert. 
Australiternesi overside. er blæret og ru paa grund av ganske 
smaa gasblæriervsom undvek opadtil. Den øvre' del indeholder 
ogsaa ofte saadann© smaa blærer. Undersiden er derimot glat 
og den undre del med faa eller ingen gasblærer. 
De ovale australiter forklarer Dunn ved at ballonen blev 
flattrykt av vindpust før den endnu var størknet. Og de manual- 
formede australiter' kan tænkes dannet under en dobbeltballon 
med en skillevæg. 
Lat os nu i tanken følge en saadan lavaballon paa dens 
færd; først vil den stige: omtrent vertikalt op til stor høide med 
aske og varme gasarter, som utspyes 1 av vulkanen. Naar den er 
kommet høit op, og er størknet til glas, vil den bli grepet av 
vinden og ført bort. Ballonen virker som en faldskjærm, saa 
den synker ganske langsomt ned mot jorden. Paa den maate 
kan den fjernes lange veie fra vulkanen. Tilslut gaar den na¬ 
turligvis istykker f. eks. paa grund av trykforskjellen mellem 
gassen indi og luften utenfor ballonen, og den falder ned. Av 
lavahinden blir intet at finde, men av draapen er blit en australit, 
som lang tid efterpaa stillet menneskene en gaade at løse. 
Bokanmeldelser. 
Eug. Warming: Nedstamningslæren. 238 s. 8vo. Med 
73 billeder. („Folkelæsning ; ‘ aargang 1914, nr. 310. — I 
kommission hos G. E. C. Gad). Kjøbenhavn 1915. 
Den bekj endte danske botaniker prof. E. W arming har 
netop offentliggjort den foreliggende bok, som sikkert ogsaa i 
Norge vil finde mange interesserte læsere. Boken, som er helt 
populært skrevet, gir en temmelig utførlig fremstilling av de vig- 
tigste iagttagelser og undersøkelser, som ligger til grund for læren 
om dyre- og plantearternes utvikling fra lavere til høiere former. 
Emnet er belyst saavel fra zoologisk som botanisk side, og talrike 
instruktive eksempler er nærmere omtalt. Særlig indgaaende 
behandles de to forskere Jean Lamarck og Charles 
Darwin, hvem vi fremfor alt skylder den videnskabelige be- 
