128 
moro av at mato don. Hen tar tiltakke med litt a,v hvert, fra 
metemark til sukker kavring-biter. Vinteren er nok magrere. 
Mangen vinterkveld, naar folk har hentet vand i brønden, er 
den tilfældigvis- kommet med i bøtten og har tilbragt natten i 
kjøkkenet. Ofte har den været i livsfare. Engang hadde en 
smaagut lurt sig til brønden med angel og metemark. Ørreten 
bet -straks til efter gammel vane og blev halt op, men heldigvis 
blev den i tide reddet av en av husets; folk; dens underkj æve 
blev dog litt skadet. Dette hændte for 20 aar siden. Eh anden 
gang, for 2 aar siden, blev den fanget av en stor kat, som drog 
den opover marken; men ogsaa da blev den heldigvis berget-. 
„Store-Mons“. 
Tidligere var der to ørreter i brønden. Den anden va-r ad¬ 
skillig større end „Store-Mons“ og hadde levet der adskillige 
aar før denne blev sluppet ind. Den levet endnu for 3 aar siden, 
men - forls-vandt da pludselig; antagelig er den blit fanget og 
dræpt av en kat. Ved 1 sin død var den vistnok over 30' aar 
gammel. 
Disise to ørreter taaltei ingen andre- i brønden. Slap man 
ørretyngel ned i brønden, dræpte die den straks. 
„Storei-Mons a har en længde av 32 cm. Den ser ut til at 
trives godt-, og støter intet uh-e-ld, til, vil den endnu kunne leve 
længe. 
Da, den skulde fotograferes 1 ., blev den sat op i et fat, som blev 
stillet paa kanten av brønden. Olaf Hanssen. 
