157 
En pil fra stenaldøren. Gj en stande som har tilhørt det 
folk iSiom bodd'© i landet i sten al der en, linder vi hist o,g her langs 
hel© kysten : snart en øks. eller kniv, snart ©n spyd- eller 1 pile- 
spids, aom har været mistet, bort,skutt eller vækkastet osv. Men 
som regel er det bar© selve stenredskapet som er at linde: —• træ- 
skaftet er væk. 
Den pil som her er avbildet, har imidlertid skaftet i behold; 
den liar ligget i en torvmyr paa en liten ø, Sun d © r ø , ute' i 
Vesteraalen. Den er 70 cm, lang (det øverste fotografi er hele 
pilen i ca. 1 / 7 , det nederste er spidsen i henved 1 S naturlig stør¬ 
relse), men blev under torvsik j æringen knækfcet i 4 biter. Paa 
enden av skaftet, var der rester 1 av noget som kunde tydes som 
en styrefjær. 
En pil fra stenalderen. 
Det maa ha- været, et fint, stykke' arbeide og godt forsiggj ort, 
for pilespidsen — som, er 4 em. lang -— er fældt ind 3 cm. i træet 
og limet, fast med et harpiksagtig stof, og skaftet er vel av¬ 
rundet, og glattet. Selv© pilespidsen er av graahvit skifer 
— skifer var i det hel© tat i høi grad benyttet til redskaper 
der hvor flinten var sjelden, ©Iler ikke til at faa. Rigtignok 
maatte jo slike, redskaper letter© gaa isiønder end, flintesaker, men 
saa, var 1 de jo lette 1 at, forarbeide, og skifer' maatte, derfor 1 være, 
©t aldeles, ideelt stof at, lag©, spyd og spydspidser av. 
En slik pil som denne gjør at vi uvilkaarlig synes at s© 
et levende, billede for os: En stenalclersi mand — eller kansfce 
bar© fen halvvoksen gut — delvis klædt i skind, sniker sig langs 
kanten, av et tjern; der er litt, siiv langs bredden og krat paa, land. 
Nu faar han tæften av nogen ænder, lægger an en pil, strammer 
strengen, ænder ne flyver op og pilen ©f ter, et vindblaff gir pilen 
et lit,et sidekast, siaa den ikke træ ff er, men falder ned mellem 
sivene, og der ©r den ikke saa god at ta igjen. 
Saa klippes pludselig filmen over. Pilen blir liggende, og 
i d© 3-—400 aar som sidfen maa være ga,at,, er tjernet, litt, efter 
