168 
Det blev fremhævet i det foregaaende at isnetykkelsen om 
vinteren ofte veksler meget sterkt selv indenfor et mindre' om- 
raade; paa nogen steder var snedækket om vinteren altid tyndt 
og 1 fors van dti tidlig om vaaren; paia. andre' steder var der omtrent 
hver vinter dyp snei som laa meget længe. Det vil derfor ogsaa 
være stor forskjel paa vegetaiionsperiodens længde indenfor siaa- 
danne vekslende' omraader. I en liten sænkning f. eks:., kan 
vegetatiomsperioden ofte være forholdsvis kort, menls den i nær¬ 
heten, paa et sted som er utsat for vind, kan være meget længer. 
De senere aars undersøkelser over plantesiamf undenei i det nord¬ 
lige Skandinavien har da ogsaa vist resultater som fnldt uti be- 
kræfter den store betydning av snedækkets tykkelse.. Under de 
evige snem asser findeisi der praktisk talt intet planteliv ; paa. de 
steder hvor sneen ligger særlig længe, og vegetatiomsperiodem alt- 
saa er særdeles, kort, finder man, bare. nogen enkelte lavtstaaende 
planter, som, f. eks 1 . Andreæa Blyttii som kan dække stemene med 
smaa mørkebrunei tepper. Paa, slike, steder vil der 1 ikke bli nogen 
nævneværdig muldjorddanneilsø. I arktiske egne har de avblaaste 
barflekker sin egen vegetation som ikke dækker marken helt. 
Dtet er et. meget karakteristisk plantesamfud,, med, slike type- 
f ormer 1 siom, Diapensia lapponica, flere karakteristisk ei lyngplanter 
(Azalea procumbens), nogen, smaa, græsagtige luzula-arter, flere 
lavarter’ osv. ; siærlig er et teppe av mosearten Ceisia corallioides 
utprægeti. Dvergbirken forekommer som spalierform trykket, tæt 
til jorden. Særlig paa toppen av høider 1 vil der rundt om dette 
karakteristiske plantøsamfund ofte gaa en smal sone av dverg- 
birk som vokser reit, op; det sier næsten ut som et naturlig gjær de. 
Hvor sneen om vinteren ligger i tykke 1 lag utenfor, finder man 
bare enkelte dvergbirk, ogsaa, i spalierform fordi de blir trykket 
ned av sneen. Nedenfor dvergbirkgj ærdet finder man først et 
samfund av forskjellige græsiarter med Airia flexuosa (smylebunkei) 
og Gnaphalium norvegicum (norsk kattefot) som karakterplanter. 
Længer nede hvor snedækket er tykkest, finder man et samfund 
av slike planter siom taaler et mægtig og langvarig snedække 1 , som 
f. eks. Gnaphalium supinum (kattefot), Salix herbacea (fjeldnio- 
pil), Poa alpina, (fjeldrap), forskjellige care.xarter (star) o. s. v. 
Dette plantesamfund kan ogsaa, være opdelt i forskjellige soner 
med enkelte av samfundets planter som overveiende bestand- 
dele alt efter snedækkets tykkelse og varighet. 
