179 
til 70°. I det .sydlige kan diss© kornarten? dyrkes til 630'm. 
over havet og poteter endog noget høiere. over 1 havet og 
litt længer mot nord. Sammen med korndyrkningen ga,ar 
ogsaa dyrkningen av de kunstige enge', hvis vigtigstei arter 
i Norge kun er kløver (Trifolium pratens©) og timotei 
(Phleum pratense). 
III. Bjerke r e g i O' n e n. Denne bestemmeis ved forekomsten 
av Betula. odorata indtil 1100 m. o. h., ovenfor den egent¬ 
lige' høidegrænse av Pinus silvesitris, og nordenfor dennes 
forekomst i det nordlige' Norge, indtil Varangerhalvøen. 
I det sydlige Norge' ligger hovedmaisisen a,v sætrene i bjerke- 
regiionen, da (jette træ gjerne indtar kanten av høifjeldsi- 
plataaerne og f yl der de smaa, dlale, siom der skjærer sig 
ind i fjeldmasserne med en lavstammet bjerkeskog (Betula 
odorata siubsp. alpigena). 
IV. D v e r g v i d j erne si region. Denne indtar 1 den nord¬ 
østlige del av Varangerhalvøen i Finmarken og fj eldene 
ovenfor bjerkegrænsen (fra 1100 m.), indtil en høide som 
i det sydlige Norge kan sættes til 1260'm. o. h. Det blir 
saaledes kun de høieiste fjeldtopper der som øer hæver sig 
over denne regien. Sommerens middeltemperatur 1 vil være 
fra 8.5°—4.3° C. varme', efter høiden over havet og belig¬ 
genheten ved lavere eller høiere breddegrad. 
Vegetationens sammenisætning vil veksle meget efter 
jordbundensi fugtighefisforhold, som atter tildels vil være 
avhængige av ekspositionen mot solen, idet sydisikraaninger 
vil være tørre, mens derimot nordskraaninger vil være 
fugtige. 
Hver jordbunden er .kalkrik, og hvor der elleris er gun¬ 
stige livsforholde, kan der vokse et rikt' utvalg av arktiske 
plantearter, som i høi grad vækker botanikernes interesse. 
Men hvor jordbunden er meget næringsfattig og klimatet 
i vegetationstiden forholdsvis tørt, som paa visse fjeld- 
plataaer i det østlige Norge, der optrær store lavheter væ- 
sentlig av Cladonia, rhangiferina, som gir fjeldene et øde 
graahvitt utseende, da kun yderst faå, høiere planter 1 vokser 
mellem lavtepperne. 
V. Lav r e g i o a e n omfatter de ofte stenede strækninger over 
1260'm. o. h. i det sydlige Norge, altsaa kun de høieste 
